Ухвала
 
30 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 281/183/17
провадження № 61-7302ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О.,                               Журавель В. І. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від                                              04 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від                               06 квітня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про визнання кредитного договору та договору застави транспортного засобу недійсними,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року ОСОБА_1  подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від                                        04 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від                               06 квітня 2020 року у вказаній справі.
У касаційній скарзі викладені клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги та зупинення виконання рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Згідно із пунктами 9, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються також, особи з інвалідністю ІІ групи, учасники бойових дій.
Оскільки ОСОБА_1 відповідно до посвідчення виданого                                                23 квітня 2018 року УПСЗН Лугинської РДА серії НОМЕР_1 є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни та посвідчення виданого 16 вересня 2015 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, звільнений від сплати судового збору за законом, підстав звільняти його від цього обов`язку ще й судом немає.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень (пункт перший частини першої статті 389 ЦПК України) зазначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (абзац другий частини восьмої статті 394 ЦПК України).
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права у передбаченому пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі                      № 310/9979/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від                                 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 30 травня 2018 року у справі             № 750/8676/15-ц.
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. 
У поданому клопотанні належить відмовити за відсутності обґрунтування в чому полягає необхідність зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про визнання кредитного договору та договору застави транспортного засобу недійсними за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від                                                 04 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від                                  06 квітня 2020 року.
Витребувати із Лугинського районного суду Житомирської області цивільну справу № 281/183/17.
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Лугинського районного суду Житомирської області від                          04 лютого 2020 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук      
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
В. І. Журавель