П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 400/3774/19	
                                                                                                                   
                                                                                                                          Головуючий в І інстанції: Лісовська Н.В.
                                                                                   Дата та місце ухвалення рішення: 28.01.2020 р. м. Миколаїв
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Стас Л.В.
                                                                   судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо призначення позивачу довічної, державної (основної) пенсії по інвалідності, виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого станом на              01.01.2008 року;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, додаткових видів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати позивачу довідку про розмір грошового забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, додаткових видів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з розмірів посадового окладу – 2,96 прожиткового мінімуму; окладу за військовим званням – 0,8 прожиткового мінімуму; надбавки за вислугу років – 50% від посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за проходження служби – 100%; надбавки за службу в умовах режимних обмежень – 15%; премії – 90%, обчислених з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на               01.01.2019 року, який становить 1921 грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області скасувати рішення - протокол від 16.08.2019 року в частині щодо призначення позивачу довічної державної (основної) пенсії по інвалідності в сумі 2799,25 грн., виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого станом на 01.01.2008 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нарахувати та виплачувати позивачу довічну, державну (основну) пенсію відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, підвищень, премій, додаткових виплат військовослужбовців, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та відповідно до вимог Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.07.2019 року, виходячи з розмірів посадового окладу –                                  2,96 прожиткового мінімуму; окладу за військовим званням – 0,8 прожиткового мінімуму; надбавки за вислугу років – 50% від посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за проходження служби – 100%; надбавки за службу в умовах режимних обмежень – 15%; премії – 90%, обрахованої з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на              01.01.2019 року, який становить 1921 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в наданні ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, додаткових видів грошового забезпечення, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, додаткових видів грошового забезпечення, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з розмірів посадового окладу – 2,96 прожиткового мінімуму; окладу за військовим званням – 0,8 прожиткового мінімуму; надбавки за вислугу років – 50%   від посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за проходження служби – 100%; надбавки за службу в умовах режимних обмежень – 15%; премії – 90%, обчислених з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2019 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи. 
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивача 06.04.1996 року звільнено з військової служби в запас, а з 07.04.1996 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII.
З 01.02.2011 року позивача за його бажанням переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.
За заявою позивача з 01.07.2019 року ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року             № 2262-XII.
Згідно матеріалів справи, основний розмір пенсії позивача по інвалідності обчислено з грошового забезпечення згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.03.2008 року № 037306 про грошове забезпечення, встановлене з 01.01.2008 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294.
Також, з матеріалів справи вбачається, що для визначення максимальної величини, на яку може бути збільшена пенсія позивача згідно з постановою Кабінету Міністрів України                       від 23.04.2012 року № 355 пенсійним органом використовувалась довідка Миколаївського обласного військового комісаріату від 19.06.2019 року № ЮН37306.
Крім того, згідно матеріалів справи, 18.07.2019 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив надати довідку про вислугу років і розмір грошового забезпечення за займаною ним посадовою на момент звільнення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
У листі від 12.08.2019 року ІНФОРМАЦІЯ_3 вказано про те, що жоден із нормативно-правових актів не наділяє Миколаївський обласний військовий комісаріат повноваженнями нараховувати грошове забезпечення особам, звільненим з військової служби, тому, немає законних підстав для видачі позивачу довідки про грошове забезпечення. Також, у вказаному листі, ІНФОРМАЦІЯ_2 послався на те, що у п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» передбачені складові грошового забезпечення виключно для військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які проходять службу, а до осіб, звільнених з військової служби до 01.03.2018 року цей пункт не застосовується. 
Вирішуючи справу та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що з 01.07.2019 року розмір пенсії позивача має бути обрахований, виходячи з грошового забезпечення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України                                від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Суд першої інстанції дійшов висновку, що посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та ненадання ПФУ списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, ОВК діє неправомірно, оскільки подання відповідних списків до органу, який видає довідку, має місце лише тоді, коли перерахунок пенсії здійснюється у зв`язку з підвищенням та/або зміною хоча б однієї зі складових грошового забезпечення. Суд першої інстанції зазначив, що позивача і не могло бути включено до списку осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, оскільки на дату набрання чинності Постановою                 № 704 він отримував пенсію по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV. Суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному випадку позивач за власним бажанням обрав інший вид пенсії, на яку бажає перейти, а відтак, у ІНФОРМАЦІЯ_1 виник обов`язок видати довідку про розмір грошового забезпечення відповідно до Постанови № 704.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованими та такими, що належать задоволенню.
Разом з цим, вирішуючи справу та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що до моменту отримання належної довідки від ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача, а тому, вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволенню не належать як передчасні.
У даній справі рішення суду першої інстанції оскаржується ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Іншими учасниками справи рішення суду першої інстанції не оскаржується. 
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, у даній справі суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги в частині задоволених вимог позивача, та виходить з наступного. 
Статтею 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Згідно ст.ст. 21, 23 цього ж Закону пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
В разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт «а» статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт «а» статті 13).
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Особам із числа військовослужбовців строкової служби, які до призову на строкову військову службу та після звільнення з військової служби не працювали і не перебували на військовій службі за контрактом, та членам їх сімей пенсії встановлюються у мінімальних розмірах, передбачених відповідно статтями 22 і 37 цього Закону.
Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
При цьому, згідно ч. 18 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Також, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 
На момент звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання довідки про розмір грошового забезпечення та на момент призначення і виплати 01.07.2019 року позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» була чинною постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
В свою чергу, постанова Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», на підставі якої позивачу видавалась довідка про розмір грошового забезпечення для обрахунку пенсії та яка наявна в його пенсійній справі, втратила чинність. 
За правилами ч. 2 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії, може бути відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 року у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 553/3619/16-а.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про відсутність підстав для виготовлення за заявою позивача довідки про розмір грошового забезпечення для обрахунку його пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, яка була чинною на момент звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 та на момент призначення і виплати 01.07.2019 року позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про відсутність підстав для визначення у довідці про розмір грошового забезпечення для обрахунку пенсії позивача додаткових видів грошового забезпечення, оскільки такі доводи апелянта засновані на положеннях постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, які на момент звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 та на момент призначення і виплати 01.07.2019 року позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратили чинність за рішеннями судів у справах № 826/3858/18 та № 826/12704/18, а тому, відповідно не підлягають застосування до спірних правовідносин.
Водночас, частково задовольняючи позов та надаючи оцінку наведеним доводам ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції помилково послався на рішення Верховного Суду у справі № 160/8324/19, оскільки таке рішення касаційного суду не набрало законної сили.
Крім того, вирішуючи справу та частково задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував свій висновок щодо розміру грошового забезпечення, який, на думку суду першої інстанції, має бути зазначений ІНФОРМАЦІЯ_3 у довідці позивача. 
Також, суд першої інстанції не визначив станом на яку дату має бути визначене грошове забезпечення у довідці позивача. 
Колегія суддів вважає, що апелянтом вірно зазначено, що згідно п. 2.8 р. 2 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 року № 937, (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2015 року за № 73/26518 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) на обласні військові комісаріати покладаються: визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону, постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» (зі змінами) та від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» (зі змінами) і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (зі змінами) (далі - Порядок подання документів для призначення пенсій). 
Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до наведеного п. 2.8 р. 2 вказаної Інструкції у разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.
На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що у спірних правовідносинах Миколаївським обласним військовим комісаріатом взагалі не було здійснено визначення розміру грошового забезпечення, що підлягає зазначенню у довідці для обрахунку пенсії позивача, колегія суддів приходить до висновку, що Миколаївський обласний військовий комісаріат підлягає зобов`язанню надати позивачу довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2019 року (день призначення позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») відповідно до тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткових видів грошового забезпечення, розмірів надбавки за вислугу років, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року               № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» для обрахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні із викладенням абзацу третього його резолютивної частини у новій редакції та виключенням із його мотивувальної частини посилань на рішення Верховного Суду у справі № 160/8324/19. 
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 – задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року змінити, виключивши із його мотивувальної частини посилання на рішення Верховного Суду у справі № 160/8324/19 та виклавши абзац третій його резолютивної частини у наступній редакції:
«Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.07.2019 року відповідно до тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткових видів грошового забезпечення, розмірів надбавки за вислугу років, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року              № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» для обрахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .».
В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.05.2020 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька