Номер провадження: 22-ц/813/2163/20 
Номер справи місцевого суду: 521/3011/18
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.
за участю секретаря судового засідання - Бикової К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Волканової Вікторії Миколаївни на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Ю.В., ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом,- 
ВСТАНОВИВ:
ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
19.02.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до Першого Малиновського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУ юстиції в Одеській області Заліпаєва Ю.В., Бронікова О.С., за участю третіх осіб: Гайнової О.М ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.03.2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче засідання на 11.04.2018 року.
Ухвалою Малиновського районного суду від 05.06.2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_7 – представника ОСОБА_1 про забезпечення судових витрат було відмолено.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.2018 року.
31.07.2018 року позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Судове засідання по справі було перенесено на 28.08.2018 року.
28.08.2018 року позивачка повторно в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила.
Водночас, 28.08.2018 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Волкановою Вікторією Миколаївною подано до суду заяву, в якій вона просила розглядати справу без її особистої участі, позовну заяву залишити без задоволення та стягнути з позивача на користь відповідача – ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6000 грн.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.08.2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Заліпаєва Ю.В, ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом – залишено без розгляду.
06 вересня 2018 року представник ОСОБА_1 – адвокат Волканова Вікторія Миколаївна подала апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28.08.2018 року в якій просила вказану ухвалу скасувати в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення з позивача ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 6 000,00 грн., та ухвалити нове рішення, яким заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Волканової Вікторії Миколаївни про стягнення з позивача ОСОБА_2 судових витрат на користь ОСОБА_1 у розмірі 6 000,00 грн задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність у ст. 141 ЦПК України визначення порядку розподілу витрат на правничу допомогу.
Також вказує на те, що відповідачем у відзиві на позовну заяву було зазначено попередній орієнтований розрахунок судових витрат, який становить 10 000 грн. та складається з витрат на 
професійну правничу допомогу. Апелянт зазначає, що усі підстави які були викладені у клопотанні підтверджені відповідними доказами, що містяться в матеріалах справи. 
Представник ОСОБА_1 – адвокат Волканова В.М. також вказує, що законом не передбачено звільнення сторони від забезпечення судових витрат при наявності у неї малолітніх дітей. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в оскаржуваній ухвалі в порушення норм ст. 260 ЦПК України суд не зазначив у регулятивній частині висновок суду стосовно заяви про стягнення з позивача судових витрат.
Апелянт, також звертає увагу суду на те, що у підготовчому судовому засідання, ним було заявлено клопотання про забезпечення судових витрат, з посиланням на те, позовна заява являється безпідставною, оскільки ОСОБА_2 не є власником квартири, а лише зареєстрованій в ній. В обґрунтування поданого клопотання відповідач також зазначав, що йому достеменно відомо, що зазначений позов був лише спробою штучно затягнути виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Однак Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2018 року у задоволенні вище вказаного клопотання було відмовлено. Оскільки вказана ухвала, в силу норми ч. 2 ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає, апелянт вважає за необхідне подати на неї заперечення в поданій апеляційній скарзі.
Проте суд відхиляє дані заперечення з огляду на те, що суд вмотивовано відмовив у задоволенні даного клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката – Волканової В.М.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період з 16 березня до закінчення дії карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 р., адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» з наступними змінами передбачено, що тимчасово, з 17.03.2020 року до закінчення дії карантину зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у від справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені питання щодо розгляду справи по суті, усвідомленість її учасників про розгляд справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.
ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Згідно роз`яснень п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.
Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишено без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Суд першої інстанції при постановленні ухвали про залишення позову без розгляду залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 про стягнення з позивача судових витрат.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 141 ЦПК України не визначений порядок розподілу судових витрат на правничу допомогу. Та роз`яснив ОСОБА_7 право на звернення з даною вимогою до суду в порядку позовного провадження. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, та вважає їх такими, що суперечать нормам процесуального законодавства. Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Малиновського районного суду підлягає скасуванню в частині обґрунтування відмови у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Волканової В.М. про стягнення з позивача судових витрат.
З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Разом з тим, відповідачами не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Єдине, на що посилаються відповідач при поданні заяви про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи та в апеляційній скарзі - це те, що позивач пред`явив безпідставний позов та Малиновським районним судом м. Одеси вже розглядалась подібна справа.
Витрати відповідачем вже зроблені, залишення позову без розгляду було обумовлено лише повторною неявкою самого позивача, на підставі чого позов було залишено без розгляду.
Згідно частини 9 статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.
Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:
- подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.
- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.
- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Колегія суддів дійшла висновку, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.
Крім того, залишення заяви без розгляду на підставі у зв`язку з повторною неявкою позивача- це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. 
Отже, саме по собі залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача
За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, відповідачами не заявлено та судом не встановлено як в суді першої, так і в апеляційній інстанції наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача. Посилання на необґрунтованість та недоказовість позову, - безпідставні.
Проте колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, в резолютивній частині в порушення норм статті 260 ЦПК України, відсутній висновок суду стосовно заяви про стягнення з позивача судових витрат. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку щодо часткового задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_8 – адвоката Волканової В.М., та зміни рішення в частині обґрунтування відмови у задоволенні заяви про стягнення з позивача судових витрат.
ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 383 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Ю.В., ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом – задовольнити частково.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2018 року – змінити в частині обґрунтуванні відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст Постанови складено 12 червня 2020 року.

Головуючий:                                                                                 О. В. Князюк

Судді:                                                                  О.М. Таварткіладзе

                                                                        А. П. Заїкін