УХВАЛА
 
11 червня 2020 року
м. Київ
справа № 159/451/16-к
провадження № 51-1173км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
захисників                                                  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
                                   (в режимі відеоконференції),
розглянувши в судовому засіданні заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід у  кримінальному провадженні № 12015030110001456 за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця  та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого  ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК, 
за касаційними скаргами захисника засудженого ОСОБА_11 – адвоката ОСОБА_6 , захисника засудженого ОСОБА_10 – адвоката ОСОБА_8 та захисника засудженого ОСОБА_9 – адвоката ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2016  року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року.
встановив:
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи  між суддями Верховного Суду від 25 травня 2020 року для розгляду вказаних касаційних скарг визначено колегію суддів у складі: головуючого (судді-доповідача) ОСОБА_1 ,  суддів ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 ..
До початку касаційного розгляду провадження від судді ОСОБА_2 надійшла заява про самовідвід, у якій вона зазначає, що брала участь як учасник колегії в цьому кримінальному провадженні під час розгляду заяви захисника засудженого ОСОБА_9 – адвоката ОСОБА_7 про перегляд постановлених судових рішень щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9   та  висловлювала свою позицію у цій справі у постанові колегії суддів Другої  судової палати від 23 травня 2018 року стосовно питань, порушених у касаційних скаргах. На думку судді, наведена обставина може викликати сумнів у об`єктивності розгляду касаційних скарг. 
Заслухавши заяву судді про самовідвід, думки захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та прокурора, які вважали необхідним задовольнити заяву судді про самовідвід, перевіривши підстави самовідводу, Суд  вважає, що заява судді ОСОБА_2 підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду  постановою від  23 травня 2018 року (у складі: головуючого  ОСОБА_12 , суддів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_2 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ) частково задовольнила заяву захисника засудженого ОСОБА_9 – адвоката ОСОБА_7 , скасувала ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 і направила справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції.
За наслідками нового касаційного розгляду, Верховний Суд постановою від 12 лютого 2019 року (у складі: колегією суддів ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і    ОСОБА_22 )  скасував вирок Апеляційного суду Волинської області від 6 вересня 2016 року та призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Волинський апеляційний суд  ухвалою від 10 жовтня 2019 року  вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 залишив без змін, а апеляційні скарги сторін захисту та обвинувачення – без задоволення.
13 січня 2020 року до Верховного Суду звернулися захисник засудженого ОСОБА_11 – адвокат      ОСОБА_6 , захисник засудженого ОСОБА_10 –адвокат   ОСОБА_8 та захисник засудженого ОСОБА_9 – адвокат ОСОБА_7 з касаційними скаргами на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2016  року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2020 року для розгляду провадження визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_18 , суддів ОСОБА_17 і ОСОБА_3 .
Верховний Суд ухвалою від 31 березня 2020 року задовольнив самовідвід суддів ОСОБА_18 і ОСОБА_17 та направив матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 керівнику апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК.
Відповідно до розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду — керівника секретаріату Касаційного кримінального суду від 1 квітня 2020 року № 241/0/168-20 було проведено повторний автоматизований розподіл кримінального провадження за вищевказаними касаційними скаргами і для його розгляду призначено суддю-доповідача ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_12 і ОСОБА_3 .
Верховний Суд ухвалою від 21 травня 2020 року задовольнив самовідвід судді ОСОБА_12 та постановив здійснити повторний автоматизований  розподіл матеріалів провадження за касаційними скаргами захисника засудженого ОСОБА_11 – адвоката ОСОБА_6 , захисника засудженого ОСОБА_10 – адвоката ОСОБА_8 і захисника засудженого ОСОБА_9 – адвоката ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2016  року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року.
У передбаченому ст. 35 КПК порядку для розгляду вказаних касаційних скарг автоматизовано системою документообігу суду визначено колегію суддів у складі: головуючої судді ОСОБА_1 та суддів   ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
У своїх касаційних скаргах захисники оскаржують судові рішення, ухвалені в межах одного й того ж кримінального провадження, в якому суддя   ОСОБА_2 брала участь у складі колегії суддів Верховного Суду та висловлювала по суті свою позицію в судовому рішенні, зокрема, щодо  відсутності порушення права на захист, а саме засудженого ОСОБА_9 . 
Отже, участь судді ОСОБА_2 у касаційному розгляді поданих касаційних скарг може викликати сумнів у її неупередженості.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Оскільки заявлений суддею ОСОБА_2 самовідвід ґрунтується на вимогах
п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, її заява підлягає задоволенню, а провадження за касаційними скаргами захисника засудженого ОСОБА_11 – адвоката ОСОБА_6 , захисника засудженого ОСОБА_10 – адвоката ОСОБА_8 та захисника засудженого ОСОБА_9 – адвоката ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2016  року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року – направленню керівнику апарату Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК.
Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 3 ст. 82 КПК, Верховний Суд
постановив:
Заяву судді   ОСОБА_2 про самовідвід задовольнити.
Провадження за касаційними скаргами захисника засудженого ОСОБА_11 – адвоката ОСОБА_6 , захисника засудженого ОСОБА_10 – адвоката ОСОБА_8 і захисника засудженого ОСОБА_9 – адвоката ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2016  року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року направити керівникові апарату  Верховного Суду для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                        ОСОБА_3