П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7527/19	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу громадянина Республіки Камерун  Нгві ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року про повернення позову громадянина Республіки Камерун   ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року громадянин Республіки Камерун   ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в якому просив:

-          визнати протиправним та скасувати наказ №233 від 05.12.2019 року про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;
-          зобов`язати прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року, на підставі  статті  169 КАС України,  позов   ОСОБА_3 ОСОБА_1  залишений без руху.
Дане рішення було обґрунтовано тим,  що позивач не зазначив про вільне володіння ним українською мовою, а також не зазначив за допомогою якого перекладача він був ознайомлений зі змістом позову, тобто  з його предметом та підставами. Якщо, на думку суду,  у позивача є представник необхідно підтвердити його повноваження.

Невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позову без руху, стало підставою для прийняття, 21 лютого 2020 року,  Одеським окружним  адміністративним судом ухвали  про повернення позову.

Не погоджуючись з ухвалою  суду першої інстанції про повернення позову, Нгві ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове судове  рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт цитує норми Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» та зазначає підстави для скасування спірного наказу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, а також підстави для зобов`язання прийняти рішення про оформлення йому документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Також апелянт вважає безпідставним повернення йому позовної заяви, оскільки чинним законодавством не передбачено підтвердження знання державної мови при подачі позову іноземцем.

Відповідач, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу зазначає про її необґрунтованість та просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області  підтримав позицію  суду першої інстанції про те, що позовна заява громадянина Республіки Камерун  Нгві ОСОБА_1  містила недоліки, які не були усунути у визначений судом строк, що і стало підставою для її повернення.

Враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи за їх участі, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, справа розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) (ч.2 ст. 312 та п.1 ч.1 ст. 311 КАС України).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового її задоволення, з огляду на таке.

За правилами статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.
Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою.
Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.
Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Частина 5 цієї статті передбачає вимоги до позовної заяви, а стаття 161 КАС України містить перелік документів, що додаються до неї.

Так, в позовній заяві зазначаються:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;
4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;
10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;
11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (ч.5 ст.160 КАС України).

До позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.161 КАС України).

Підстави для залишення позовної заяви без руху та її повернення містяться у статті 169 КАС України, де у частині 1 зазначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст. 169 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Аналіз викладених процесуальних норм дає підстави колегії суддів стверджувати про відсутність, покладеного судом першої інстанції на позивача, який є громадянином іноземної держави, обов`язку зазначати про вільне володіння ним українською мовою, про користування послугами перекладача або представника.

Підписання позову свідчить про те, що позивач погоджується з його змістом та усвідомлює предмет та підстави позову, а тому додатково зазначити про це необхідності немає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення позову та про наявність підстав, відповідно до ст. 320 КАС України, для її скасування. Підставою для скасування наведеної ухвали є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Частина 1 ст. 320 КАС України унормовує, що у випадку скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ураховуючи наведену норму вимога скаржника про ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення по суті позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_4 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року – задовольнити частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року про повернення позову – скасувати.
Справу за позовом громадянина Камеруна ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач – суддя                                                            І. О. Турецька

                      суддя                                                            Л. В. Стас

                      суддя                                                            Л. П. Шеметенко

          Повне судове рішення складено 30.04.2020 року.