Номер провадження: 22-ц/813/602/20 
Номер справи місцевого суду: 520/11451/19
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Ващенко  Л. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого – Ващенко Л.Г.
суддів – Вадовської Л.М., Сєвєрова Є.С.,
за участі секретаря – Чепрас А.І.,

з участю: представника третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс»

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2019 року про забезпечення доказів (одноособово суддя Салтан Л.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Набережний квартал – Жаботинського», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» про визнання права власності,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
23.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Обслуговуючого кооператив «Набережний Квартал-Жаботинського» (далі-Обслуговуючий кооператив), третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» (далі-Товариство) про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва: нежитлове приміщення (комору) № 43/1, загальною площею 3, АДРЕСА_1 м2 у будинку АДРЕСА_2 .
05.09.2019 року представник позивача подав клопотання про забезпечення доказів, а саме: витребувати з КП «Агенція державної реєстрації» належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо здійснення Товариством державної реєстрації майнових прав на будівництво 2/х секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), готовністю 44,1 % за адресою: АДРЕСА_2 , та майнових прав на кожен з об`єктів (квартир та комірок), які розташовані у зазначеному будинку.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення задоволено, суд витребував з КП «Агенція державної реєстрації» копію реєстраційної справи щодо здійснення Товариством державної реєстрації майнових прав на будівництво 2/х секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), готовністю 44,1 % за адресою: АДРЕСА_2 , та майнових прав на кожен з об`єктів (квартир та комірок), які розташовані у зазначеному будинку.
Товариством не погодилось із ухвалою суду від 06.12.2018 року і в особі представника подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення доказів. 
Апеляційна скарга представника Товариства зазначає:
Суд розглянув клопотання про витребування доказів без учасників справи, чим порушив вимоги ст. 116 ЦПК України.
Задовольняючи клопотання про витребування доказів, суд помилково дійшов висновку щодо обґрунтованості такого клопотання, неповно з`ясував обставини щодо належності таких доказів до предмету спору, та виніс ухвалу про забезпечення доказів із порушенням процесуальних норм.
Клопотання суд вирішував не у судовому засіданні, позивач не сплачував судовий збір, у порушення вимог цивільного процесуального законодавства, суд з власної ініціативи розглянув клопотання про витребування доказів, як клопотання (заяву) про забезпечення доказів, незважаючи на те, що таке клопотання заявником не подавалося.
Суд не мотивував жодним чином підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, як того вимагає ч. 1 та 2 ст. 116 ЦПК України.
Інформація з Державного реєстру прав про документи реєстраційної справи містить відомості про всі електронні копії документів, подані у паперовій формі для проведення реєстраційних дій та виготовлені шляхом сканування, та документи в електронній формі, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, що містяться у відповідній реєстраційній справі, тому відсутні підстави вважати, що витребувані докази можуть бути втрачені чи їх подання може стати згодом неможливим.
Витребувані матеріали не стосуються предмета спору, клопотання позивача не містить обґрунтування обставин, які могли б підтвердити докази, що витребовуються, або аргументи, які вони могли б спростувати.
Витребування судом такого переліку доказів, що є значно ширшим, ніж предмет доказування у справі, фактично призводить до втручання в господарську діяльність підприємства.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про інформацію», за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом, будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом, зокрема, але не виключно, конфіденційна.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» об`єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. З системного аналізу положень Закону України «Про захист персональних даних» вбачається, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. У той же час не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Матеріали реєстраційної справи містять конфіденційну інформацію, є інформацією з обмеженим доступом, згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про інформацію», надання доступу до яких третім особам має відбуватись з підстав та в порядку, що відповідає чинному законодавству, з метою запобігання її розголошення.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання представника позивача про 
забезпечення доказів шляхом витребування копії реєстраційної справи щодо здійснення Товариством державної реєстрації майнових виходив з того, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (а.с.26). 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Суд, за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ст. 116 ч.ч.1,2 ЦПК України).
У клопотанні  про забезпечення  доказів,  зокрема має  бути зазначено: докази,  забезпечення яких  є необхідним,  а також  обставини,  для доказування  яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів (ст. 117 ч.1 п.п.4,5 ЦПК України). 
ОСОБА_1 звернувся із позовом до Обслуговуючого кооперативу, третя особа Товариство про визнання за ним права власності на об`єкт незавершеного будівництва: нежитлове приміщення (комору) № 43/1, загальною площею 3,41 кв.м. у буд. АДРЕСА_3 (а.с. 1-3).
05.09.2019 року, у порядку ст. 116 ЦПК України, представник позивача подав клопотання про забезпечення доказів, шляхом їх витребування (а.с.18-20).
Клопотання про забезпечення доказів шляхом їх витребування обґрунтована тим, що 10.04.1019 року за Товариством здійснена державна реєстрація майнових прав на будівництво 2-х секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), готовністю 44% за адресою: АДРЕСА_2 , а також на кожен з об`єктів (квартир та комірок), які розташовані у зазначеному будинку. На час подання позову позивач не знав про зазначені обставини, дізнався про них з витягу про Держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 19.08.2019 року, а тому не мав можливості надати вказані докази суду (а.с. 19,20). 
Задовольняючи клопотання про забезпечення доказів шляхом їх витребування, суд належним чином не обґрунтував необхідність витребування зазначених доказів та чи стосуються вони предмету доказування у справі.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення  або мають  інше значення  для розгляду  справи і  підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ч.ч.2-4 ЦПК України).
Наведене свідчить про те, що які збираються судом та подаються до суду (письмові докази), повинні стосуватися предмету і підстав позову.
Заява про забезпечення доказів шляхом витребування письмових доказів, повинна містити обґрунтування про те, які саме обставини можуть підтвердити письмові докази, оскільки докази, які не стосуються справи та предмета доказування, або одержані із порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини, судом до уваги не приймаються.
Предметом спору у справі є нежитлове приміщення(комора) №43/1, загальною 
площею 3,  АДРЕСА_4  (а.с. 1-3).
Зважаючи на предмет і підстави позову, письмові докази, які просив витребувати представник позивача і які витребував суд є значно ширшими, ніж предмет доказування у справі, що фактично може призвести до втручання у господарську Товариства, а також до незаконного збирання інформації про таку діяльність, зокрема, про майно Товариства, персональні дані осіб, за якими таке майно може бути зареєстроване, тощо, що є неприпустимим.
Суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому ЦПК України, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. . Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви. Суд за клопотанням заявника може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи: у невідкладних випадках;  якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами; у разі, якщо повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів (ст. 118 ч.ч.1-4 ЦПК України).
З виділених матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 10.06.2019 року у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 31.07.2019 року (а.с.24,25).
Клопотання про витребування доказів подано 05.09.2019 року, тобто після відкриття провадження у справі і призначення справи до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Всупереч ст. 118 ЦПК України, клопотання про витребування доказів вирішено судом не у судовому засіданні, одноособово суддею і без повідомлення осіб, які отримали статус учасників справи.
Доводи представника позивача у заяві від 12.02.2020 року стосовно того, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16,12.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу, третя особа Товариство про визнання права власності залишено без розгляду на підстав п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України і справа вже не перебуває у провадженні суду першої інстанції, - до уваги не приймаються, оскільки суд перевіряє законність та обґрунтованість ухвали суду на час її прийняття.
Оскільки представник позивача у клопотанні, а суд в ухвалі належним чином не обґрунтували необхідність витребування письмових доказів, перелік письмових доказів, які просив витребувати представник позивача у клопотанні є значно ширшим, ніж позовні вимоги, виходить за межі позовних вимог, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям судового рішення про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення доказів.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2 ЦПК України).
Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції порушив та неправильно 
застосував норми процесуального права – ст. ст. 76-78, 116, 118 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.
СУДОВІ ВИТРАТИ
З огляду на те, що предметом оскарження є ухвала суду про забезпечення доказів, судові витрати підлягають відшкодуванню за результатами розгляду справи по суті.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА: 

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» - задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2019 року про забезпечення доказів – скасувати.
Відмовити представнику ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування письмових доказів.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і, відповідно до п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 04.03.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова