Справа № 461/7213/19                 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 22-ц/811/4041/19                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія: 84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 березня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Курій Н.М., Мельничук О.Я.,
секретаря: Матяш С.І.
з участю: апелянта ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи – державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Грецький Дмитро Євгенович на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив зобов`язати державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Грецького Дмитра Євгеновича здійснити перевірку майнового стану та накласти арешт на рахунок ФОП ОСОБА_2 ; надіслати на адресу скаржника копію акту майнового стану боржника, а також пояснення керівника компанії Тарасова Олександра Сергійовича від 03.09.2019 року витребувані державним виконавцем. Відповідно до доповнень до скарги, також просить зобов`язати державного виконавця винести постанову про накладення арешту на веб-сайт smt.ua; зобов`язати провайдера ПАТ «Укртелеком» здійснити блокування веб-сайту smt.ua належного до боржника компанії «СМТ» на термін – до часу розрахунку з стягувачем ОСОБА_1 .
В обґрунтування поданої скарги, покликався на те, що на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження №59185834 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова, 17.04.2019 року по справі №461/4040/18. 27 травня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та накладено арешт на банківські рахунки боржника. 08 серпня 2019 року скаржником на адресу Московського відділу ДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області надіслано заяву з вимогою про надання копії акту майнового стану боржника та вилучення в боржника товарних цінностей з подальшою реалізацією останніх для погашення боргу, оскільки боржник відкривши рахунки на ФОП ОСОБА_2 , (останній є працівником боржника), в тому числі здійснює продаж через Інтернет ресурс, тим самим веде збут та реалізацію в обхід обмеженням державного виконавця. 10 вересня 2019 року державним виконавцем надано відповідь, в якій зазначено, що згідно наданих ОСОБА_3 пояснень від 03.09.2019 року ТОВ «Сучасні мудрі технології» не ведуть господарської діяльності та майно у юридичної особи відсутнє. Скаржник зазначає, що державний виконавець зобов`язаний перевірити майновий стан ФОП ОСОБА_2 та накласти арешт на його рахунок в межах суми стягнення, оскільки останній є працівником сторони виконавчого провадження. У зв`язку з наведеним, просив скаргу задовольнити.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - залишено без задоволення.
Вказану ухвалу оскаржив скаржник –  ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, такою що прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права. Стверджує, що ним було подано клопотання до суду про забезпечення доказів, яке не було судом задоволено, «чим позбавлено його змагальності для вирішення справи по суті». Також покликається на те, що судом не розглянуто його доповнення до скарги на предмет блокування сайта smt.ua та надано доказ належності останнього до компанії боржника.
Апелянт просить скасувати ухвалу суду скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта  ОСОБА_4  на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії державного виконавця були вчинені з дотриманням положень Конституції України, в межах наданих виконавцю повноважень, і спрямовані на забезпечення виконання судового рішення, а тому такі є законними.
Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У відповідності до ст.124 Конституції України (в редакції чинній на момент ухвалення та набрання законної сили рішенням на підставі якого виданий виконавчий документ), судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.  Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.  Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час набрання рішенням законної сили), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час набрання рішенням законної сили), примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Матеріалами справи та судом встановлено, що Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист від 25.02.2019 року у справі №461/4040/18 про стягнення з компанії «СМТ» на користь ОСОБА_1 неустойку в розмірі – 40 730,69 гривень (а.с.6).
24 травня 2019 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59185834.
27 травня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Інформація про обтяження внесена до відповідних реєстрів.
Скаржником 08.08.2019 року на адресу Московського відділу ДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області надіслано заяву про надання копії акту майнового стану боржника та вилучення в боржника товарних цінностей з подальшою реалізацією останніх для погашення боргу (а.с.10).
10 вересня 2019 року за вих.№07.02-08/С-2121 ОСОБА_1 надано відповідь, в якій зазначено, що за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Сучасні мудрі технології» код ЄДРПОУ 35246313 в процесі припинення не перебуває. Керівник ТОВ «Сучасні мудрі технології» ОСОБА_3 . Згідно наданих ОСОБА_3 пояснень від 03.09.2019 року, ТОВ «Сучасні мудрі технології» не веде господарську діяльність та майно у юридичної особи – відсутнє.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Враховуючи те, що фізична – особа підприємець – ОСОБА_2 не є стороною зазначеного виконавчого провадження, суд першої інстанції вірно зазначив, що здійснення перевірки його майнового стану є неможливим.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії державного виконавця є законними, обґрунтованими та такими, що прийняті в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликався на те, що судом не розглянуто його доповнення до скарги на предмет блокування сайта smt.ua та надано доказ належності останнього до компанії боржника. Як вбачається з відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області наданої за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.02.2020 року, 18.02.2020 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, а саме: веб – сайту «smt.ua», та копію постанови надіслано до ПП «Український хостинг» для виконання.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06.03.2020 року.

Головуючий :                                                               О.М. Ванівський

Судді Н.М. Курій

О.Я. Мельничук