КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                                 Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1167/2020  
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                            Справа № 754/14337/13
 
10 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Кулікової С.В.
суддів                        -  Олійника В.І.
                                  -  Желепи О.В.
при секретарі            -  Осінчук Н.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» адвоката Могилян Людмили Василівни на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, постановленої під головуванням судді Бабко В.В., у цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Денисенко Н.М. про видачу дублікату виконавчого документу,-
 
в с т а н о в и в:
 
31 липня 2018 року старший державний виконавець Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Денисенко Н.М. звернувся до суду з поданням про видачу дублікату виконавчого документу.
На обґрунтування подання зазначав, що 14.08.2017 року з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області до Годяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надійшло виконавче провадження № 53280039 з примусового виконання виконавчого листа № 2-507/14 від 27.10.2014, виданого Деснянським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 570 997,41 грн., без оригіналу виконавчого листа, який при пересилці був втрачений.
Враховуючи викладене, державний виконавець просив суд видати дублікат виконавчого листа № 2-507/14 від 27.10.2014, виданого Деснянським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 570 997,41 грн.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року в задоволенні подання старшого державного виконавця Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Денисенко Н.М. про видачу дублікату виконавчого документу відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» адвокат Могилян Л.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20.08.2019 року та ухвалити нове судове рішення про видачу дублікату виконавчого документу.
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не вірно встановлено обставини справи, що мають значення для її вирішення. Зазначала, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 квітня 2014 року у цивільній справі № 754/14337/13-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та звернення на предмет іпотеки, позов задоволено частково. 29.10.2014 року представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було отримано оригінали виконавчих листів, про що міститься запис представника позивача ОСОБА_5 на заяві про видачу рішення та виконавчого листа від 28.10.2014 року. Таким чином, посилання суду в ухвалі на те, що стягувач не звертався за видачею оригіналу виконавчого листа та не отримував їх, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.
Вказувала на те, що заборгованість ОСОБА_3 перед стягувачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не погашена, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2014 року не виконано, а виконавчий документ втрачений не з вини стягувача.
З огляду на зазначене, вважала, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у видачі дублікату виконавчого листа.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року залишити без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а подання державного виконавця необґрунтованим. Зазначала, що матеріали справи не містять доказів того, що оригінал виконавчого документу був втрачений, обставини його втрати, чи був виконавчий документ пред`явлений до виконання, строки пред`явлення його до виконання, які дії були вчинені під час виконання рішення суду. Зазначене свідчить про неможливість суду встановити обставини справи, що мають значення для її вирішення, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця.
Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлені належно, причин неявки суду не повідомили, тому колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи у їх відсутність.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження того факту, що стягувач отримував оригінал виконавчих листів.
Проте, такий висновок суду спростовується наявними в матеріалах справи доказами та не ґрунтується на нормах процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 квітня 2014 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 042,12 дол. США, що за курсом 7,993 за 1 дол. США еквівалентно 391 993,67 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 042,12 дол. США, що за курсом 7,993 за 1 дол. США еквівалентно 391 993,67 грн. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором від 10 квітня 2008 року № ML-009/249/2008 в розмірі 49 042,12 дол. США, що за курсом 7,993 за 1 дол. США еквівалентно 391 993,67 грн. звернуто стягнення на належну ОСОБА_4 на праві власності однокімнатну квартиру, загальною площею 34,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за договором іпотеки від 10 квітня 2008 року № PML-009/249/2008, визначивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на публічних торгах із встановленням початкової ціни продажу предметів іпотеки для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеною суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з дотриманням процедури, визначеної ст.. 38 Закону України «Про іпотеку». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 3 441, а саме по 860,25 грн. з кожного.
Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17 вересня 2014 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 042,12 дол. США, що за курсом 7,993 за 1 дол. США еквівалентно 391 993,67 грн. та 391 993,00 пені, всього стягнуто 783 986,67 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , як солідарного боржника за договором поруки на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 042,12 дол. США, що за курсом 7,993 за 1 дол. США еквівалентно 391 993,67 грн. та 391 993 грн. пені, всього стягнуто 783 986,67 грн. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг України» за кредитним договором від 10 квітня 2008 року № ML-009/249/2008 в розмірі 49 042,12 дол. США, що за курсом 7,993 за 1 дол. США еквівалентно 391 993,67 грн. та 391 993,00 грн. пені, а всього 783 986,67 грн. звернуто стягнення на належну на праві власності ОСОБА_4 однокімнатну квартиру, загальною площею 34,70 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за договором іпотеки від 10 квітня 2008 року № PML-009/249/2008, визначивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на публічних торгах із встановленням початкової ціни продажу предметів іпотеки для його подальшої реалізації на рівні не нижчому на звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з дотриманням процедури, визначеної ст.. 38 Закону України «Про іпотеку». Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , судовий збір в розмірі 3441 грн., а саме по 8060 грн.,25 коп. з кожного.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 жовтня 2014 року виправлено у вступній та резолютивній частині рішення та у повному тексті резолютивної частини рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 вересня 2014 року арифметичні помилки. Ухвалено вважати правильним в абзацах п`ятому, шостому, сьомому резолютивної частини рішення «179003,74 грн. пені, а всього 570 997,41 грн.», замість помилково вказаного 391 993 грн. пені, а всього 783 986,67 грн. В мотивувальній частині рішення вважати правильним «… період часу з 03 грудня 2012 року по 03 грудня 2013 року», замість помилково вказаного «… період часу з 03 грудня 2012 року по 03 грудня 2012 року».
28 жовтня 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало до суду заяву про видачу копії рішення та виконавчих листів, які було отримано останнім 29 жовтня 2014 року.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року виправлено у вступній та резолютивній частині рішення та у повному тексті резолютивної частини рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 вересня 2014 року, допущено описку. Ухвалено вважати правильним в абзаці восьмому ступної та резолютивної частини рішення та у повному друкованому тексті рішення «… судовий збір в розмірі 3441 грн., а саме по 860,25 грн. з кожного».
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 12 лютого 2015 року касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Факторинг Україна» на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року закрито.
У квітні 2015 року ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» звернулося до суду з заявою про виправлення описки у виконавчих листах, до якої додав оригінали чотирьох виконавчих листів про стягнення з боржників судового збору.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 квітня 2015 року заяву ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» про виправлення описки в виконавчому листі задоволено. Внесено виправлення до виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року, вказавши правильно текст наступного змісту: «Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 3441 грн., а саме по 860,25 грн. з кожного».
З огляду на зазначене, судом першої інстанції не було належно досліджено матеріали справи та помилково вказано, що суду не було надано належних доказів, на підтвердження отримання стягувачем оригіналу виконавчих листів, тоді як з матеріалів справи вбачається, що стягувач 29.10.2014 року отримав оригінали виконавчих листів.
Відтак, доводи апеляційної скарги про посилання суду в ухвалі на те, що стягувач не звертався за видачею оригіналу виконавчого листа та не отримував їх, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи є обґрунтованими.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, старший державний виконавець Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Денисенко Наталія Михайлівна вказала, що 14 серпня 2017 року з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області до Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надійшло виконавче провадження № 53280039 з примусового виконання виконавчого листа № 2-507/14 від 27.10.2014 року, виданого Деснянським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 570 997,41 грн., без оригіналу виконавчого листа, який при пересилці був втрачений.
Разом з тим, у відповідності до вищезазначених норм ЦПК України, заявником не було надано як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа.
Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
На вимогу суду апеляційної інстанції щодо направлення до суду копії матеріалів виконавчого провадження № 53280039 з примусового виконання виконавчого листа № 2-507/14 від 27.10.2014 року, виданого Деснянським районним судом міста Києва, Гадяцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області будь-яких матеріалів на надіслав, явку державного виконавця в судове засідання не забезпечив.
Також не забезпечив і явку в судове засідання свого представника стягувач ТОВ «ОТП «Факторинг Україна».
Відтак, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа, оскільки заявником та апелянтом не було надано доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа про стягнення боргу, що унеможливлює встановлення судом дійсних обставин, за яких виконавчий документ був втрачений та оцінку доказів на підтвердження таких обставин.
Доводи апеляційної скарги про те, що заборгованість ОСОБА_3 перед стягувачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не погашена, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2014 року не виконано, а виконавчий документ втрачений не з вини стягувача,  не підтверджені доказами, що також позбавляє суд перевірити вказані обставини, тоді як вони мають значення для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, щоапеляційна скарга підлягає частково задоволенню, ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019року постановлена з порушенням норм  матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання про видачу дублікату виконавчого листа, з підстав недоведеності.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» адвоката Могилян Людмили Василівни задовольнити частково.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення.
У задоволенні подання старшого державного виконавця Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Денисенко Н.М. про видачу дублікату виконавчого документу відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
 
Повний текст судового рішення складено 15 червня 2020 року.

Головуючий:                                      Судді: