ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2020 р.                              Справа № 911/2300/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Попікової О.В.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Демидової А.М. 
 
розглянувши матеріали апеляційних скарг   Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020 (повний текст складено 03.02.2020)
у справі   №911/2300/19 (суддя Горбасенко П.В.)
за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новий світ» міста Боярка»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
про   зобов`язання повернути майно та стягнення 58011,13 грн.

за участю: секретаря судового засідання Руденко Н.С.,
в судовому засіданні взяли участь представники:
- АТ «Укртрансгаз» - Трегубова А.В. представник, довір. №1-2256 від 23.01.2020; 
- ОСББ «Новий світ» міста Боярка» - Невзоров О.В., керівник за випискою з реєстру; 
- АТ «НАК «Нафтогаз України» - Поліщук В.О., адвокат, посв. №1367 від 08.06.2018;
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (надалі позивач/АТ «Укртрансгаз») звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новий світ» міста Боярка» (надалі відповідач/ ОСББ «Новий світ» міста Боярка») про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в об`ємі 8,681 тис. куб. метрів та про стягнення 58011,13 грн., що є вартістю набутого майна. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у березні 2017 року безпідставно набув з газотранспортної системи 8,681 тис. куб. м. природного газу, власником якого є Акціонерне товариство «Укртрансгаз», а тому, з нього підлягають стягненню в порядку статті 1212 ЦК України об`єм безпідставно отриманого газу та його вартість.
Рішенням Господарського суду Київської області від 24.01.2020 у справі №911/2300/19 у задоволенні позову про зобов`язання повернути майно та стягнення 58011,13 грн. відмовлено повністю. Приймаючи вказане рішення, суд 1 інстанції дійшов висновку про те, що між сторонами у справі існували договірні відносини, що унеможливлює застосування відповідачем даних статті 1212 ЦК України; крім того, відповідачем не було перевищено об`єму отриманого газу, встановленого у договорах, укладених між відповідачем та позивачем, а також між відповідачем та третьою особою у справі. 
АТ «НАК «Нафтогаз України», не погоджуючись із прийнятим у справі судовим рішенням, звернулося з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати і прийняти нове рішенням, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наявність договору не може свідчити про здійснення господарської операції, висновки суду щодо споживання відповідачем природного газу з ресурсу НАК «Нафтогаз України» не ґрунтуються на фактичних обставинах та доказах, оскільки матеріали справи не містять факту передачі товару - актів приймання-передачі. Обов`язковою передумовою поставки природного газу є наявність укладеного з постачальником договору, його виконання та наявність підтвердженого природного газу. За відсутності заявки на транспортування у відповідний період в газотранспортній системі відсутній природний газ, власником якого є постачальник газу на підставі договору. НАК «Нафтогаз України» не замовляло послуг з транспортування у спірний період щодо відповідача, а тому природний газ, який міг би бути спожитий відповідачем у березні 2017 року, був відсутній.   
Також, не погоджуючись із судовим рішенням у даній справі, АТ «Укртрансгаз» звернулося з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначив, що договір транспортування природного газу №1604000674/ВОУ/2016/4.1147 від 01.04.2016 не може бути підставою для набуття відповідачем у березні 2017 року обсягів природного газу, відібраного з ресурсу позивача. Наявність договору постачання природного газу №1779/1617-ТЕ-17 від 19.10.2016 не є фактом здійснення такої поставки. Здійснений відповідачем відбір природного газу в обсязі 8,681 тис.куб.м. з ресурсу позивача за відсутності у відповідача постачальника природного газу за спірний період та будь-яких договірних відносин з позивачем, вказує на наявність умов, що є правовою підставою для застосування статті 1212 ЦК України. 
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2020 для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №911/2300/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерне компанія «Нафтогаз України». Розгляд справи №911/2300/19 призначено на 23.03.2020.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2020 для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишено без руху. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз». Розгляд справи призначено на 23.03.2020. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 розгляд апеляційних скарг Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Акціонерного товариства «Укртрансгаз» відкладено на 22.04.2020.
22.04.2020 розгляд справи №911/2300/19 не відбувся, про що сторони повідомлені ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020. Розгляд справи призначено на 13.05.2020.  
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 розгляд справи було відкладено у зв`язку з надходженням від скаржників клопотань про відкладення розгляду справи.
Відповідач у наданих письмових поясненнях зазначив, що згідно з договором №1779/1617-ТЕ-17 від 19.10.2016 постачання газу для ОСББ «Новий світ міста Боярка» за березень 2017 року погоджено за обсягами 15000 м.куб., фактично було витрачено 8681 м. куб. на суму 51481,80 грн. 
НАК «Нафтогаз України» не підписала з ОСББ «Новий світ» м. Боярка» акт приймання-передачі природного газу за березень 2017 року і повернула його без підпису. При цьому, відповідач зазначив, що визнає спожитий у березні 2017 року обсяг природного газу та готовий повторно надати акт НАК «Нафтогаз України» приймання-передачі для підписання та здійснити оплату.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення у даній справі та задоволення апеляційних скарг, з огляду на таке.
Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Пунктом 4 частини 1 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач має право зокрема на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
Згідно з пунктом 1 розділу 2 "Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 06.11.2-15 №1382/27827 "Про затвердження Правил постачання природного газу" (далі - Правила постачання природного газу) підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.
Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.
Згідно з пунктом 2 розділу 2 Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Відповідно до пункту 19 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачальник зобов`язаний: забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.
Споживач має право: на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов (пункт 21 розділу 2 Правил постачання природного газу).
Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (за договором газотранспортне підприємство) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку     «Новий світ»     міста Боярка»   (за договором замовник) укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №1604000674/ВОУ/ 2016/4.1147 (далі-договір №1604000674/ВОУ/2016/4.1147), за умовами якого газотранспортне підприємство зобов`язалося надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення   газорозподільних станцій (далі   ГРС), а замовник   зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору (том 1, а.с. 40). 
Додатковою угодою № 1     від 17.11.2016 про уточнення річних планових обсягів транспортування природного газу магістральними трубопроводами на 2017 рік згідно з договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 01.04.2016 №1604000674/ВОУ/ 2016/4.1147, сторони доповнили п. 1.2. договору, встановивши річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника (відповідача) протягом 2017 року у розмірі 144 тис. куб.м., у тому числі за березень 2017 року     об`ємом 15 тис. куб.м. (том 1, а.с. 39 звор.бік). 
19.10.2016 між Публічним акціонерним товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (за договором постачальник) та ОСББ     «Новий світ» міста Боярка» (за договором споживач) укладено договір постачання природного газу №1779/1617-ТЕ-17 (далі - договір №1779/1617-ТЕ-17), за умовами якого постачальник зобов`язався     поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач оплатити його на умовах договору. (том 1, а.с. 92-100).
Згідно з п.п. 1.2., 1.3. договору №1779/1617-ТЕ-17 природний газ, що постачається за договором, використовується споживачем (відповідачем) виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За договором може бути поставлений природний газ власного видобутку (природний газ, видобутий на території України та/або імпортований природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00, ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України).
Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору №1779/1617-ТЕ-17 постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 99 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями (тис. куб. метрів): березень 2017 року - 15 тис. куб. метрів. Обсяги природного газу, які планується поставити згідно з цим договором (далі   планований обсяг), повністю забезпечують споживача природним газом для потреб, зазначених у пункті 1.2. договору.
Споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання   природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними у пункті 2.1. договору, на відповідний місяць. Обсяги постачання підтверджується постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку. Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 договору (п. 3.2. договору №1779/1617-ТЕ-17).
Пунктом 4.1. договору №1779/1617-ТЕ-17 передбачено, що кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затверджених     постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494   та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим     постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493.
Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформляється актом приймання-передачі (п. 3.4.).
Згідно з п. 12.1. договору №1779/1617-ТЕ-17 договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 року до 31 березня 2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків     до їх повного здійснення.
Отже, виходячи із наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що умовами договорів та чинним законодавством встановлено право відповідача - ОСББ «Новий світ» міста Боярка», користуватися обсягами, які зазначені в пунктах 2.1., 2.2. та 1.2. перелічених вище договорів (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 21.03.2018 у справі №911/656/17 з аналогічними обставинами).
     Відповідно до пункту 3 глави 5 розділу VI "Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу" Кодексу газорозподільних систем, по об`єктах споживачів, що не є побутовими, споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом місяця здійснюється, виходячи з добового підтвердженого обсягу природного газу. При цьому місячний обсяг їх споживання не повинен перевищувати місячний підтверджений обсяг природного газу. Споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добового/місячного підтвердженого обсягу природного газу має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Оператора ГТС/ГРМ (його постачальника), передбачені умовами договору, у тому числі примусове обмеження (припинення) подачі газу в установленому законодавством порядку.
Згідно з пунктом 4 глави 5 розділу VI "Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу" якщо за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС. У разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ його вартість, що розраховується за відповідною формулою.
Позивач, як на доказ споживання відповідачем у березні 2017 року природного газу, надав до матеріалів справи довідку начальника управління комерційного обліку та транспортування     природного газу філії ОГТС України «Інформація про надходження на точках виходу, та розподіл по точках виходу обсягів природного газу віднесених на Операторів газорозподільчих мереж, з зазначенням обсягів небалансу за 2017 рік», за змістом якої у березні 2017 року за замовником послуг транспортування   ПАТ «Київоблгаз» рахується     обсяг небалансу (в т.ч. без підтверджених номінацій) 8,681 по контрагенту ОСББ «Новий Світ» міста Боярка» (том 1, а.с. 21). 
Відповідач, на підтвердження отримання газу у розмірі 8,681 тис.куб.м. у березні 2017 року від ПАТ «НАК «Нафтогаз України», надав суду акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 за березень 2017 року відповідно до договору №1779/1617-ТЕ-17 від 19.10.2016 (том 1, а.с. 119), який направлявся відповідачем ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» для підписання, проте був повернутий разом з листом ПАТ «НАК «Нафтогаз Україна» б/н та дати, в якому останнє зазначило, що у зв`язку з порушенням ОСББ «Новий світ» м. Боярка» п. 17 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 відповідачу не були підтверджені планові номінації (обсяги) природного газу.
Проте, доказів того, що відповідач був попереджений про те, що йому не було підтверджено планові обсяги (номінації) природного газу на березень 2017 року до березня 2017 року матеріали справи не містять.
Крім того, постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758, на яку послався ПАТ «НАК Нафтогаз Україна» у листі, в якому повідомив відповідача про непогодження йому номінацій, визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019.
Згідно з пунктом 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017" для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та постачальникам природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року (далі - опалювальний сезон) було доручено видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" (Офіційний вісник України, 2016 рік, №46, ст. 1666), та з дотриманням принципу недискримінації.
Отже, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на підставі спеціального нормативного правового акту щодо опалювального сезону 2016/2017 року, яким є розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" було зобов`язане видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними та постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, і це є обов`язком ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а не правом (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі №926/680/17, від 21.03.2018 у справі №911/656/17, від 04.04.2018 у справі №904/5094/17, від 15.03.2018 у справі №922/345/17, від 22.06.2018 у справі №904/5621/17, від 12.03.2019 у справі №917/325/18, від 05.03.2019 у справі №923/351/18).
Таким чином, враховуючи положення договорів, укладених між позивачем та відповідачем, а також між відповідачем та третьою особою у справі, норми наведених законодавчих та підзаконних нормативних актів, зокрема, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017", фактичне отримання природного газу відповідачем у березні 2017 року (8,681 тис.куб.м., при узгодженому в договорах обсязі на рівні 15 тис.куб.м.), колегія суддів приходить до  висновку про те, що обсяги споживання природного газу відповідачем не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу.
У своїй постанові від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 1212 ЦК України     особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення     глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18).
Враховуючи укладений між відповідачем та позивачем договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №1604000674/ВОУ/2016/4.1147 від 01.04.2016, а також укладений між відповідачем та  третьою особою у справі договір про постачання природного газу №1779/1617-ТЕ-17 від 19.10.2016, відсутні підстави стверджувати, що відповідач отримав у березні 2017 року природний газ без достатньої правової підстави, що виключає стягнення з відповідача на підставі статті 1212 ЦК України природного газу в обсязі 8,681 тис.куб.метрів та вартості цього газу у розмірі 58011,13 грн. 
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи третьої особи щодо відсутності актів приймання-передачі, як доказу передачі товару, визнані судом апеляційної інстанції непереконливими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач акт за березень 2017 року надсилав постачальнику, проте останній його не підписав. Разом з тим, вказані доводи не підтверджують факту безпідставного набуття відповідачем природного газу, який був передбачений умовами договору №1779/1617-ТЕ-17.  
Щодо доводів третьої особи у справі про відсутність замовлення природного газу на березень 2017 року для відповідача, колегія суддів зазначає, що в порушення умов договору №1779/1617-ТЕ-17 (яким було передбачено отримання відповідачем у березні 2017 року 15 тис.куб.м. природного газу) відповідача не було повідомлено про те, що природний газ на березень 2017 року поставлятись не буде.   
Стосовно доводів, наведених в апеляційній скарзі позивача про несанкціонований відбір відповідачем газу, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження несанкціонованого відбору відповідачем природного газу.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Статтею 276 ГПК України     передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення у даній справі та задоволення апеляційних скарг.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційних скарг витрати за подання апеляційних скарг у відповідності до     статті 129 ГПК України     покладаються на апелянтів.
Керуючись статтями  74,  129,  269,  275,  276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційні скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020 у справі     №911/2300/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2020 у справі №911/2300/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст постанови складено 09.06.2020.

Головуючий суддя                                                            О.В. Попікова 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                А.М. Демидова