УХВАЛА

30 квітня 2020 року
Київ
справа № 274/165/17
провадження №К/9901/33890/18, К/9901/8753/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши заяву представника   ОСОБА_1 - огли ОСОБА_2 про роз`яснення постанови  Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій незаконними та про визнання права на отримання разової грошової допомоги, за касаційними скаргами Міністерства оборони України та ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання дій незаконними та про визнання права на отримання разової грошової допомоги, в якому просив:
- визнати неправомірними дій Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 30-місячного грошового забезпечення, як інваліду 2-ої групи, військовослужбовця, звільненого з військової служби, на день звільнення за останньою посадою, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних видів грошового забезпечення і одноразових додаткових видів грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Постановою Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2017 року постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 червня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо прийняття відповідного рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення другої групи інвалідності з 22 лютого 2013 року у зв`язку з травмою, пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2020 року касаційні скарги Міністерства оборони України та ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2017 року скасовано. 
Постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 21 червня 2017 року залишено в силі, змінивши мотиви відмови у задоволенні позову.

До Верховного Суду надійшла заява представника   ОСОБА_1 - огли ОСОБА_2 про роз`яснення постанови  Верховного Суду від                    27 березня 2020 року, в якій він просить роз`яснити зміст рішення в частині викривлення фактичних обставин справи (спотворення фактичних даних) щодо виду військової служби, яку фактично проходив позивач.

Відповідно до частин 1, 2 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

За правилами Кодексу адміністративного судочинства України роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Як вбачається з резолютивної частини постанови Верховного Суду від                                            27 березня 2020 року, вона є чіткою за змістом, зрозумілою та не припускає кілька варіантів тлумачення.

Колегія суддів зазначає, що постанова Верховного Суду від 27 березня 2020 року є зрозумілою, отже підстави, з якими закон пов`язує необхідність роз`яснення судового рішення, відсутні.

Крім того, розглядаючи справу по суті заявлених вимог, Суд перевіряв наявність права на отримання позивачем одноразової грошової допомоги на предмет дотримання порядку звернення за отриманням такої допомоги в розрізі усталеної практики щодо розгляду цієї категорії справ.

Так, у постанові Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 822/220/18, Суд дійшов висновку про те, що обов`язковою умовою для отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», є надання документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.
Рішення військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, викладене у формі протоколу, не є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача.

З матеріалів справи убачається, що звертаючись за отриманням одноразової грошової допомоги позивачем було надано витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 15 жовтня 2012 року № 1997, який не містить відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, що не є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача, що виключає право на отримання такої допомоги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про роз`яснення постанови  Верховного Суду від 27 березня 2020 року представнику   ОСОБА_1 - огли ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В.    Коваленко

судді                                                                                                                 Я.О.    Берназюк  
                                                                                                                 І.В.    Желєзний 
Судді Верховного Суду