Ухвала
24 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 592/10493/19-к
провадження № 51-1490ск20  
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на  вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2019 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
 
встановив:
 
Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2019 року              ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за ч. 4 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно – розпорядчими та адміністративно – господарськими функціями на строк 3 роки. 
 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2019 рокущодо ОСОБА_5  залишено без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_4 та засудженої ОСОБА_5 без задоволення. 
 
Перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на відповідність вимогам    ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті. 
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вироком місцевого суду та ухвалою апеляційного суду і вказує на те, що судами при призначенні ОСОБА_5 покарання не враховано обставини, які дають підстави призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч. 4          ст. 191 КК України відповідно до положень ст. 69 КК України, а також судами в порушення положень ст. 72 КК України безпідставно не зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення.   
 
Однак усупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону з касаційної скарги захисника неможливо зрозуміти, яких порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 370, 412-414 КПК до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення касаційним судом відповідно до ст. 438 КПК.
 
Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
Захисник не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.
 
Крім цього, оспорюючи незастосування судами приписів ч. 5 ст. 72 КК України захисник не вказує, в якому кримінальному провадженні засудженій обирався запобіжний захід тримання під вартою, оскільки відповідно до вироку Ковпаківського   районного суду м. Суми від 24 липня 2019 року запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Таким чином, захиснику необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію щодо неправильного застосування закону судами першої та апеляційної інстанцій та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, що є підставою для скасування або зміни судових рішень згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
 
Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 
 
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 на  вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2019 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати захиснику для усунення виявлених недоліків сім днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                 ОСОБА_3