Постанова
Іменем України
 
06 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 325/1198/16-ц
провадження № 61-3155св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Усика Г. І., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року у складі судді Шеїної Л. Д. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Воробйової І. А., Бєлки В. Ю., Онищенка Е.А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування за договором майнового страхування у порядку регресу.
 
Позовна заява мотивована тим, що 26 березня 2013 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» укладено договір майнового страхування, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси останнього при використанні транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
 
01 травня 2014 о 06:50 на 491 км + 900 м автомобільних доріг М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .
 
Згідно з постановою Приазовського районного суду Запорізької області від  03 червня 2014 року ОСОБА_1 , будучи погоничем тварин, 01 травня 2014 року о 06:50 на 491 км + 900 м автомобільних доріг М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ переганяв тварин в умовах недостатньої видимості (туман) через проїзну частину дороги поза спеціально відведеним місцем, де на одну з них ОСОБА_2 скоїв наїзд автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн.
 
Унаслідок зазначеної ДТП автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідками ДАІ, протоколом огляду пошкодженого транспортного засобу від  22 травня 2014 року. 
 
ОСОБА_2 своєчасно звернувся до ПрАТ «СК «АХА Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля склала 200 296,82 грн.
 
Страхове відшкодування страхувальнику страховиком виплачено на підставі страхового акта від 11 червня 2014 року № 1.001.14.07683/VESKO17217 у повному обсязі згідно з платіжним дорученням від 13 червня 2014 року № 113853. 
 
Посилаючись на викладені обставини, ПрАТ «СК «АХА Страхування» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 200 296,82 грн у порядку регресу.
 
Зважаючи на те, що у процесі розгляду справи стало відомо, що у ДТП, яка мала місце 01 травня 2014 року, наявна вина не лише ОСОБА_1 , а  й   ОСОБА_2 , ПрАТ «СК «АХА Страхування» зменшено розмір позовних вимог до ОСОБА_1 до 100 148,41 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року у задоволенні позову ПрАТ «СК «АХА Страхування» відмовлено. 
 
Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що спричинило ДТП, визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , то для правильного вирішення спору необхідно залучити ОСОБА_2 до участі у справі як співвідповідача.
Без залучення ОСОБА_2 як співвідповідача суд позбавлений можливості з`ясувати всі обставини справи, зокрема, вирішити питання щодо ступеня вини кожного із заподіювачів шкоди.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АХА Страхування» відхилено. Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року залишено без змін.
 
Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і  обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Позивач не довів факт завдання відповідачем потерпілій у ДТП особі майнової шкоди у пред`явленому розмірі.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року до Верховного Суду, ПрАТ  «СК  «АХА Страхування», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неповно дослідили обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, та порушили норми матеріального права. Суди залишили поза увагою положення статті 61 ЦПК України 2004 року, яка звільняє сторони від доказування щодо обставин, які встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, зокрема у адміністративній справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Приазовського районного суду Запорізької області від 03 червня 2014 року встановлено, що ОСОБА_1 порушив пункт 7.7 (г, д) Правил дорожнього руху і його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а тому суди безпідставно відмовили у  задоволенні позову ПрАТ«СК «АХА Страхування». Суди попередніх інстанцій не були позбавлені можливості дослідити та визначити ступінь цивільної відповідальності учасників ДТП і вирішити спір з урахуванням положень статті 1188 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
 
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ «СК «АХА Страхування» на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017  року, витребувано із суду першої інстанції цивільну справу № 325/1198/16-ц.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року справу за позовом ПрАТ «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування за договором майнового страхування призначено до судового розгляду.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу відповідач до суду не подав.
 
Фактичні обставини справи
 
26 березня 2013 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» укладено договір майнового страхування, відповідно до якого були застраховані майнові інтереси ТОВ «Порше Лізинг Україна» як вигодонабувача при використанні транспортного засобу «Volkswagen Passat», номер кузова  W V WZZZ3CZDP053288, 2013 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1968 куб. см (а. с. 8-19).
 
За умовами договору страхування від 26 березня 2013 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» зобов`язалося у разі настання страхового випадку відшкодувати ТОВ «Порше Лізинг Україна» збитки у межах страхової суми у  порядку та на умовах, передбачених договором. 
 
01 травня 2014 о 06:50 на 491 км + 900 м автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ відбулася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 21).
 
03 травня 2014 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» проінформувало страховика про страховий випадок - ДТП, яка мала місце 01 травня 2014 року (а. с. 24-27).
 
Згідно з довідкою (а. с. 32), протоколом огляду транспортного засобу (а. с. 33-35) та ремонтною калькуляцією (а. с. 36-44) транспортний засіб «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. 
 
Згідно з рахунком-фактурою ТОВ «Тріол-Авто» від 27 травня 2014 року № 979 вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля становить 200 296 грн (а. с. 45-48).
 
Відповідно до платіжного доручення від 13 червня 2014 року № 113853 ПрАТ «СК «АХА Страхування» здійснило страхове відшкодування ТОВ «Порше Лізинг Україна» як вигодонабувачу шляхом перерахування 200 296 грн на рахунок ТОВ «Тріол Авто» (спеціалізованому сервісному центру), що здійснило ремонт автомобіля (а. с. 52).
 
Постановою Приазовського районного суду Запорізької області від 03 червня 2014 року у справі № 325/613/14-п (3/325/286/2014) ОСОБА_1 визнано винним у порушенні пункту 7.7 (г, д) Правил дорожнього руху, притягнено його до адміністративної відповідальності відповідно до статті 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у  вигляді штрафу на суму 340 грн (а. с. 23).
За змістом указаної постанови суду ОСОБА_1 , будучи погоничем тварин, 01 травня 2014 року о 6:50 на 491 км + 900 м автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ переганяв тварин в умовах недостатньої видимості (туман) через проїзну частину дороги поза спеціально відведеним місцем, де на одну з них скоїв наїзд автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 
 
Постановою Червоногвардійського суду Донецької області від 23 червня 2014 року у справі № 3/271/466/14 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності згідно зі статтею 124 КУпАП (протокол серії АБ2 № 008366) і накладено на нього адміністративне стягнення у  вигляді штрафу на суму 340 грн. Із картки обліку адміністративного правопорушення вбачається, що 01 травня 2014 року о 6:50 на автомобільній дорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ на 491 км + 900 м, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги пункту 12 (швидкість руху) Правил дорожнього руху (а. с. 100).
 
Суди попередніх інстанцій досліджували матеріали адміністративної справи № 325/613/14-п (3/325/286/2014), у якій містяться: протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 008367 стосовно ОСОБА_1 , схема ДТП з фототаблицею, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та інших осіб, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2  № 008366 стосовно ОСОБА_2 , в якому зазначено, що, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не обрав безпечну швидкість руху, не урахував дорожню обстановку, при виникненні перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди, та скоїв наїзд на тварину.
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення відповідають зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
 
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
 
Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013  року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК України, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.
 
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
 
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у  договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
 
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за причинену шкоду.
 
Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
 
Аналіз зазначених вище положень страхового законодавства України дає підстави для висновку про те, що ПрАТ «СК «АХА Страхування», сплативши ТОВ «Порше Лізинг Україна» страхове відшкодування за договором майнового страхування, вправі вимагати від особи, яка фактично завдала шкоду забезпеченому транспортному засобу, повернення грошових коштів у  розмірі виплаченого відшкодування.
 
В оскаржуваних судових рішеннях суди попередніх інстанцій не заперечували наявність у ПрАТ «СК «АХА Страхування» права зворотної вимоги (регресу) до винної особи, однак зазначили, що позивач не визначив коло осіб, які мають бути відповідачами у цій справі.
 
Згідно із статтею 30 ЦПК України 2004 року сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якою є особа, яка, на думку позивача, порушила його охоронювані законом права та інтереси.
 
Відповідно до положень статті 33 ЦПК України 2004 року залучення судом до участі у справі співвідповідачів інших осіб, чиїх прав та обов`язків стосуються заявлені вимоги, можливе тільки за наявності клопотання про це від позивача.
 
Встановлено, що винними особами у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, які спричинили ДТП, визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 21).
 
Таким чином, відповідальність за завдану шкоду має бути відшкодована зазначеними особами відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 1188 ЦК України, тобто у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
 
Вирішення спору за визначеним позивачем суб`єктним складом осіб у цій справі означатиме, що суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, що є порушенням цивільного процесуального законодавства України.
 
Крім того, незалучення до участі у цій справі ОСОБА_2 як співвідповідача унеможливить з`ясування обставин, що мають істотне значення для правовідносин учасників страхової події, та встановить преюдицію щодо питання цивільної відповідальності ОСОБА_2 у майбутньому.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018  року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18) зроблено правовий висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й  обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від  17  квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
 
Суди попередніх інстанцій на виконання вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року та відповідно до статті 33 ЦПК України 2004 року роз`яснили позивачу його право щодо залучення до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_2 .
 
За таких обставин колегія суддів вважає, що суди обґрунтовано відмовили ПрАТ «СК «АХА Страхування» у задоволенні цього позову.
 
При цьому колегія суддів зауважує, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» не позбавлене права повторно звернутися до суду з новим позовом за умови визначення правильного складу осіб.
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлені з порушенням норм матеріального і  процесуального права, висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.
 
Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у  складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення.
 
Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 21 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017  року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                 Б. І. Гулько

                                                                                                            Р. А. Лідовець 

                                                                                                            Г. І. Усик 

                                                                                                           Ю. В. Черняк