Дата документу 06.05.2020 Справа № 336/6943/17

Запорізький Апеляційний суд 

 
ЄУН 336/6943/17	Головуючий у 1-й інстанції Щаслива О.В.	
Пр. № 22-ц/807/1473/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,
за участі секретаря                                Путій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2020 року про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Туриченко Оксана Миколаївна, про визнання недійсними заповіту та договорів дарування та купівлі-продажу, витребування майна з чужого володіння

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.в.м.с. 1-7), в якому просила:
- визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 , посвідчений 07.09.2012 року заступником сільського голови Михайлівської сільської ради Король А.М. за № 81; 
- визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 20.11.2013 року, який було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., реєстровий номер 1398 р.;
- витребувати у ОСОБА_3 квартиру  АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між нею та ОСОБА_2 28.07.2017 року та посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., р.н. 625 р.;
- стягнути з відповідачів судові витрати;
- забезпечити позов, наклавши арешт на спірне майно (заява про забезпечення позову подається окремо).
В заяві про забезпечення позову (а.в.м.с. 8-10) позивач просила забезпечити заявлені нею позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання заповіту та договору дарування недійними, а також витребування майна шляхом накладення арешту на:
- квартиру  АДРЕСА_1 від 20.11.2013 року, яка зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між нею т ОСОБА_2 28.07.2017 року та посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., реєстровий номер 625 року;
- гараж, літ. Е, площею 20.4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельну ділянку, кадастровий номер 2310100000:07:070:0044 площею 0,0075 га, розташовану по АДРЕСА_3 , цільове призначення для розташування капітального гаража, зареєстрований за ОСОБА_4 , підстава - державний акт, виданий на підставі рішення 15 сесії 24 скликання Запорізької міської ради №26 від 28.01.20С року та рішення виконкому Запорізької міської ради №361/122 від 30.10.2003 року;
- житловий будинок АДРЕСА_4 , який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.1999, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського нотаріального округу Запорізька області року ОСОБА_5 за р.н.№ 582, про що в ЗМБТІ зроблено запис в реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером 58;
- земельну ділянку, площею 0,3324 га, розташовану по АДРЕСА_5 , цільове призначення для особистого підсобного господарства, що належала померлому ОСОБА_4 згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП № 023417 від 25.12.2000 р. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів за № 2983;
- земельну ділянку, площею 4.50 га, що розташовану на території Михайлівської сільської ради АДРЕСА_6 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на землю І-ЗП № 035409 від 24.02.2003 року на підставі розпорядження Вільнянської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 28.01.2003 року за № 44. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності № 3722;
- заборонити відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпоряджатися у будь-який спосіб вказаним майном до розгляду Шевченківським районним судом справи № 336/6943/17.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи 11.01.2018 року визначено суддю суду першої інстанції Щасливу О.В. замість судді Карабак Л.Г. (а.в.м.с. 11).
Ухвалою суду першої інстанції від 23 січня 2018 року (а.в.м.с. 13-14) провадження у цій справі відкрито.
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про додаткове забезпечення позову (а.в.м.с. 18-19), в якій просила розглядати її заяву про забезпечення позову від 04.12.2017 року (а.в.м.с. 8-10) та додатково заборонити усім нотаріусам Вільнянського районного та Запорізького міського нотаріальних округів видавати ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (Спадкова справа № 55/2016, заведена приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Коробка О.В., після померлого ОСОБА_4 ).
В обґрунтування заяви зазначала, що предметом цього судового розгляду є дійсність складеного спадкодавцем ОСОБА_4 заповіту, тому у випадку задоволення цієї вимоги можуть виникнути труднощі у виконанні рішення суду за умови незастосування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2020 року (а.в.м.с. 29) заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 у цій справі залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.в.м.с. 31-34) просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати, забезпечити заявлені нею позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання заповіту та договору дарування недійними, а також витребування майна шляхом накладення арешту на:
- квартиру АДРЕСА_1 від 20.11.2013 року, яка зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між нею т ОСОБА_2 28.07.2017 року та посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., реєстровий номер 625 року;
- гараж, літ. Е, площею 20.4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельну ділянку, кадастровий номер 2310100000:07:070:0044 площею 0,0075 га розташовану по АДРЕСА_3 , цільове призначення для розташування капітального гаража, зареєстрований за ОСОБА_4 , підстава - державний акт, виданий на підставі рішення 15 сесії 24 скликання Запорізької міської ради №26 від 28.01.20С року та рішення виконкому Запорізької міської ради №361/122 від 30.10.2003 року;
- житловий будинок АДРЕСА_4 , який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.1999, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського нотаріального округу Запорізька області року ОСОБА_5 за р.н. № 582, про що в ЗМБТІ зроблено запис в реєстрову книгу № 4 за реєстровим номером 58;
- земельну ділянку, площею 0,3324 га, розташовану по АДРЕСА_5 , цільове призначення для особистого підсобного господарства, що належала померлому ОСОБА_4 згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗП № 023417 від 25.12.2000 р. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів за № 2983;
- земельну ділянку, площею 4,50 га, що розташовану на території Михайлівської сільської ради АДРЕСА_6 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на землю І-ЗП № 035409 від 24.02.2003 року на підставі розпорядження Вільнянської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 28.01.2003 року за №44. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності № 3722;
- заборонити відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпоряджатися у будь-який спосіб вказаним майном до розгляду Шевченківським районним судом справи № 336/6943/17;
- заборонити усім нотаріусам Вільнянського районного та Запорізького міського нотаріальних округів видавати ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (Спадкова справа № 55/2016, заведена приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Коробка О.В., після померлого ОСОБА_4 ).
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Подліянову Г.С. та Маловічко С.В. (а.в.м.с. 35).
Ухвалою апеляційного суду (а.в.м.с.43) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 09 квітня 2020 року, ухвалою апеляційного суду дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.с. 45).
Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У судове засідання 06 травня 2020 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі, відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_3 через свого представника Уткіна О.Є. (а.в.м.с.65-67), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, та третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили.
Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. подала апеляційному суду заяву (а.в.м.с. 59-60), в якій просила розглядати дану справу апеляційним судом за її відсутністю.
В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження (ст. 371 ч. 1 ЦПК України).
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371 - 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив заяву третьої особи задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , а також третьої особи - приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. за присутністю позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Степанової Н.Г. (а.в.м.с. 64) та представника відповідачів ОСОБА_7 і ОСОБА_3 - адвоката Уткіна О.Є. (а.в.м.с. 65-67).
Учасниками цієї справи відводів суддям апеляційного суду у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, що з`явились, у тому числі:
- позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Степанової Н.Г., які у тому числі на запитання апеляційного суду зазначали, що все вищезазначене майно, на яке позивач просила накласти арешт у цій справі, є спірним у цій справі; все майно, на яке позивач просила накласти арешт у цій справі, окрім квартири, було предметом заповіту, який позивач у цій справі просить визнати недійсним; позивач уточнила у цій справі позовні вимоги 21.03.2019 року шляхом подачі уточненої заяви, в якій просила визнати недійсним договори відносно вищезазначеної квартири та витребувати не всю квартиру, а лише її Ѕ частину, на підтвердження останнього просили долучити до виділених матеріалів справи копію вищезазначеної уточненої позовної заяви позивача; судом першої інстанції було порушено строки розгляду заяви позивача про забезпечення позову у цій справі; ОСОБА_2 вже отримав рішення апеляційного суду за 22 жовтня 2019 рік про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини - два місяці, оформлює у нотаріуса на теперішній час спадщину, тому просили заяву про забезпечення з урахуванням доповнень задовольнити у повному обсязі; 
- представника відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_3 - адвоката Уткіна О.Є., який у тому числі на запитання апеляційного суду визнав, що дійсно все майно, на яке позивач просила накласти арешт у цій справі, окрім квартири, є предметом заповіту батька сторін, який позивач у цій справі просить визнати недійсним; дійсно позивач уточнила свої позовні вимоги у подальшому у березні 2019 року та просила визнати недійсним договори відносно вищезазначеної квартири та витребувати вже не всю квартиру, а лише Ѕ її частину, не заперечував проти долучення до виділених матеріалів справи копії уточненої позовної заяви позивача від 21.03.2019 року; у судовому засіданні ще 2018 року суд першої інстанції зазначав, що заява позивача про забезпечення позову у цій справі від грудня 2017 року не містила належного доказу про оплату її судовим збором, проте, суд першої інстанції з цих підстав заяву позивачу не повертав, докази протилежного у матеріалах справи відсутні, суд розглянув заяву позивача про забезпечення позову з урахуванням доповнень у 2020 році; проти задоволення заяви позивача про забезпечення позову позивача у цій справі заперечував у повному обсязі, вважав законною та обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції у цій справі,
перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1), скасувати судове рішення…частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення… (п. 2).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення у відповідній частині …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 149-153, 352-354 ЦПК України та виходив із такого.
За змістом ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.
В цій самій статті цивільного процесуального законодавства містяться підстави для застосування заходів забезпечення позову, якими є істотне ускладнення чи неможливість виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів.
З наведеного положення цивільного процесуального законодавства випливає, що особа, чиї право чи інтерес порушуються, вправі ініціювати забезпечення позову з метою отримання ефективного судового захисту.
З семантики словосполучення «забезпечення позову» випливає, що захід забезпечення має бути належним до способу судового захисту, тобто забезпечувати виконання рішення, яким захищено право особи в обраний нею спосіб.
Забезпечення позову ОСОБА_1 заявник обґрунтовує ускладненнями при виконанні рішення, якщо ОСОБА_2 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, який оспорюється, зможе розпорядитися спадковим майном.
Підставою для звернення до суду є необхідність отримання захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Виходячи з наведених положень цивільного процесуального законодавства,  об`єктом судового захисту кожного учасника цивільних правовідносин, наділеного цивільною процесуальною правоздатністю, є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, які і можуть бути підставою для звернення особи за судовим захистом. 
Порушенням суб`єктивного права є такий негативний вплив на нього, при якому воно звужується за своїм змістом або перестає існувати, що позбавляє його носія можливості реалізувати його повністю або частково.
Порядок звернення до суду встановлений цивільним процесуальним законодавством і здійснюється, зокрема, шляхом подання позову.
Заходи ж забезпечення позову призвані в силу наведених положень цивільного процесуального законодавства сприяти виконанню рішення суду про отримання судового захисту в обраний позивачем спосіб.
Як зазначено, способом захисту своїх прав позивач обрала визнання недійсним заповіту, яким спадкодавець заповідає усе належне йому майно ОСОБА_2 , не висуваючи претензій щодо майна, яке охоплюється заповітом і яким, за побоюваннями позивача, зможе розпорядитися відповідач.
За вказаних обставин спосіб забезпечення позову не відповідає способу захисту права, тому не зможе забезпечити виконання рішення в частині вимог про визнання заповіту недійсним.
Таким чином, не вбачаючи процесуальних передумов для застосування вказаного позивачем заходу забезпечення позову, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення заяви.
Проте, із такими висновками суду першої інстанції у цій справі можна погодитись лише частково з таких підстав.
Ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі відповідає лише частково.
Помилковими з підстав невідповідності обраного способу захисту прав позивача на майно у цій справі є висновки суду першої інстанції в ухвалі, що є предметом апеляційного перегляду, в частині відмови у забезпеченні позову позивача шляхом накладення арешту на все спірне майно, у тому числі на Ѕ частину квартири, яка взагалі не є предметом спадкового майна, та позивачем вже заявлено позовні вимоги у цій справі щодо витребування останньої на свою користь. 
Оскільки, в силу вимог ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. 
Предметом спору у цій справі є все майно, на яке позивач просила накласти арешт у цій справі, за виключенням Ѕ частині вищезазначеної квартири з урахуванням уточненої позовної заяви позивача від 21.03.2019 року (а.в.м.с. 68-73), що визнається у цій справі сторонами, у тому числі в апеляційному суді (ст. 82 ч. 1 ЦПК України). 
Позивач ОСОБА_1 не позбавлена права у подальшому, в разі визнання судом вищезазначеного заповіту у цій справі недійсним, окремо від цієї справи заявляти позовні вимоги до ОСОБА_2 , як особи, на користь якої складений цей заповіт, вже про визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті батька на спірне спадкове майно.
При вищевикладених обставинах, саме арешт всього спірного у цій справі майна, яким відповідачі мають розпорядитись у будь-який час та що може утруднити виконання у подальшому можливого рішення суду про повне чи часткове задоволення позовних вимог позивача, є співмірним та достатнім заходом забезпечення позову позивача у цій справі, який застосовується лише на час розгляду цієї справи судом, а тому не порушує прав відповідачів та третьої особи. 
Тому, законною та обґрунтованою є лише ухвала суду першої інстанції у цій справі лише в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні її заяви в частині забезпечення вищезазначеного позову у цій справі шляхом:
- заборони відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпоряджатися у будь-який спосіб вказаним майном до розгляду цієї справи, 
- а також заборони усім нотаріусам Вільнянського районного та Запорізького міського нотаріальних округів видавати ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (Спадкова справа № 55/2016, заведена приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Коробка О.В., після померлого ОСОБА_4 ).
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2020 року у цій справі в частині відмови у забезпеченні позову позивача шляхом накладення арешту на все спірне майно у цій справі слід скасувати; ухвалити у цій частині нове судове рішення; заяву ОСОБА_1 у цій частині задовольнити частково; накласти арешт на: - Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ; - гараж, літ. Е, площею 20,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;- земельну ділянку, кадастровий номер 2310100000:07:070:0044 площею 0,0075 га, розташовану по АДРЕСА_3;- житловий будинок АДРЕСА_4 ;- земельну ділянку, площею 0,3324 га, розташовану по АДРЕСА_5 ;- земельну ділянку, площею 4,50 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради АДРЕСА_6; в іншій частині заяви слід відмовити; в іншій частині ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2020 року у цій справі в частині відмови у забезпеченні позову позивача шляхом накладення арешту на все спірне майно у цій справі скасувати. 
Ухвалити у цій частині нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1  у цій частині задовольнити частково.
Накласти арешт на: 
- Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ; 
- гараж, літ. Е, площею 20,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельну ділянку, кадастровий номер 2310100000:07:070:0044 площею 0,0075 га, розташовану по 
АДРЕСА_3; - житловий будинок АДРЕСА_4 ;
- земельну ділянку, площею 0,3324 га, розташовану по АДРЕСА_5 ;
- земельну ділянку, площею 4,50 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради АДРЕСА_6.
В іншій частині заяви відмовити.
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Позивач:  ОСОБА_1  місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_7 , тел. НОМЕР_1 НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 13.10.2011 року, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_9 , тел. НОМЕР_4 .
Відповідач:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 12.01.2006 року, місце проживання: АДРЕСА_10 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 12.05.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.