П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/2/19	

Категорія: 106020000
                                                                                                                                 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.
                                                                                                                                 Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   -  Лук`янчук О.В.
суддів              -  Бітова А. І.
                       -  Ступакової І. Г. 
при секретарі  -  Черкасовій Є.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання наказів в частині протиправними, скасування та зміну,

В С Т А Н О В И Л А :
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 15.11.2018 року № 3904 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП в Одеській області" в частині притягнення старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції ГУНП в Одеській ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Одеській області від 28.11.2018 року № 1819 о/с в частині формулювання, підстави та дати звільнення майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції ГУНП в Одеській області, зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 30  листопада  2018 року, підстава: наказ ГУНП в Одеській області від 15.11.2018 року № 3904;
- змінити формулювання, підставу та дату звільнення ОСОБА_1 , старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції ГУНП в Одеській області, а саме:
- формулювання: "за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби") змінити на належне - "за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції)";
- підставу: "наказ ГУНП в Одеській області від 15.11.2018 № 3904" на - "свідоцтво про хворобу медичної (військово-лікарської) комісії ДУ ТМО МВС України по Одеській області від 07.11.2018 № 328/2";
- дату: "з 30 листопада 2018 року" на - "з 09 листопада 2018 року";
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП в Одеській області від 27.02.2019 року № 253 о/с, яким внесено зміни до наказу від 28.11.2018 № 1819 о/с.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що службове розслідування, за результатом якого позивача було звільнено зі служби в поліції проведено з грубим порушенням чинного законодавства, а висновки дисциплінарної комісії не відповідають дійсності. Також позивач зауважив, що 08.11.2019 року звернувся до ГУНП із рапортом про звільнення зі служби через хворобу, до якого надав свідоцтво про хворобу № 328/2 від 07.11.2018р., згідно якого М(ВЛ)К ДУ ТМО МВС України по Одеській області визнала його непридатним до служби в поліції. Проте, незважаючи на хворобу несумісну з проходженням служби в поліції, відповідач 15.11.2018 року видав наказ про дисциплінарне стягнення, а 28.11.2018 року на реалізацію дисциплінарного стягнення наказ про звільнення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06    листопада 2019 року, як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач, спираючись, зокрема, на доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві, наполягає на тому, що факт його непридатності до служби у поліції через хворобу, встановлений уповноваженим на те органом, у порядку, регламентованому діючим законодавством, виник раніше ніж дисциплінарна комісія встановила у його діях ознаки дисциплінарного проступку. Тому, на день подачі рапорту від 08.11.2018 року про звільнення через хворобу у відповідача не існувало законних підстав для ігнорування обставини, що унеможливлює подальшу службу позивача в поліції, у зв`язку із його непридатністю за станом здоров`я, та не існувало підстав для не винесення наказу про звільнення за пунктом частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).
Також, апелянт наполягає, що наказ ГУНП в Одеській області від 28.11.2018 № 1819 о/с, згідно якого позивача звільнено з 30.11.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки виданий під час його знаходження на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), що прямо заборонено приписами частини третьої статті 40 КЗпП України та статті 22 Дисциплінарного статуту.
Наказ від 27.02.2019 № 253 о/с про внесення змін до наказу від 28.11.2018 № 1819 о/с є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки жодним законом України не передбачена можливість внесення змін до наказів щодо проходження служби в поліції, зокрема щодо звільнення зі служби.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.  
Судом встановлено, що наказом ГУНП в Одеській області від 08.09.2017 року № 1453 о/с майор поліції ОСОБА_1 був призначений на посаду старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області. 
У зв`язку із находженням до ГУНП в Одеській області інформації про те, що 19.09.2018 року працівниками військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, Одеського УДВБ Національної поліції України та УСБУ в Одеській області, в рамках кримінального провадження №  42001816010000345 від 31.07.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого частиною третьої статті 368 КК України, "на гарячому" було затримано старшого інспектора-чергового СРПП № 4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 , 27.09.2018 року начальник ГУНП в Одеській області, керуючись частиною першою статті 14 Дисциплінарного статуту ОВС та пунктами 2.1, 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230, видав наказ № 3330 про призначення проведення службового розслідування за вказаним фактом.
У зв`язку із набранням чинності з 07.10.2018 року Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII,  начальником ГУНП в Одеській області видано наказ від 12.10.2018 року за № 3548, яким призначено службове розслідування та склад дисциплінарної комісії за фактом реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєння старшим інспектором - черговим сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, та повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Наказом від 24.10.2018 № 3652 термін службового розслідування продовжено до 22.11.2018 року.
09.11.2018 року складено та затверджено висновок службового розслідування, відповідно до якого дисциплінарна комісія вважає, зокрема:
- службове розслідування, розпочате за фактом реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєння старшим інспектором - черговим сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьої статті 368 КК України, та повідомлення останньому про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, закінчити;
- відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, визнати такими, що підтвердились;
- за грубе порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС, який діяв на той час, нині підпунктів 1, 2, 3, 8 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 1, 2 частини першої статті 18, підпунктів 1, 2, 3, 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016  року № 1179, пункту 5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1377, розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, підпункту 4 пункту 3 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року № 70, Присяги поліцейського, підпунктів 3.1, 3.2 Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 28.04.2016 року № 876, та тимчасових посадових інструкцій, що виразилось в особистій недисциплінованості та в умисному невиконанні 11 та 19.09.2018 року основних обов`язків і повноважень поліцейських, пов`язаних із притягненням гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною шостою статті 121 КУпАП, не затримання та не постановці автомобіля "BMW X6", номерний знак " НОМЕР_1 ", на спеціальний майданчик Державного підприємства МВС України "Інформ - ресурси", не інформуванні 19.09.2018 року чергового Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про виявлене кримінальне правопорушення, передбачене статтею 290 КК України, невжитті заходів щодо документування вказаного кримінального правопорушення, недотриманні заходів безпеки під час виконання службових повноважень, введенні в оману колег по службі, вступі у корупційні зв`язки з гр. ОСОБА_3 , вимаганні, отриманні від останнього неправомірної вигоди, що призвело до оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, та безпідставному невиході 25, 26, 27, 28.09.2018 року, 01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 29, 30, 31.10.2018 року, 01, 02, 05, 06, 07, 08 і 09.11.2018 року на службу без поважних причин, відповідно до підпункту 7 пункту 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, на старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.  
15.11.2018 року ГУНП в Одеській області видано наказ № 3904 "Про притягнення до відповідальності працівників ГУНП в Одеській області", згідно з пунктом 1 якого, за виявлені порушення на старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Наказом начальника ГУНП в Одеській області № 1819 о/с від 28.11.2018 року за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0041486), старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції ГУНП в Одеській області, з 30 листопада 2018 року, підстава: наказ ГУНП від 15.11.2018 № 3904.
Листом начальника ВПЗ ГУНП в Одеській області № 20/279 від 11.02.2019 року повідомлено начальника УКЗ ГУНП в Одеській області про те, зокрема, що ОСОБА_1 надав до суду в адміністративній справі № 420/38/19 довідку КП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" про його знаходження на стаціонарному лікуванні з 05.11.2018 по 30.11.2018 року.
На запит ГУНП від 15.02.2019 року Комунальне некомерційне підприємство "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" листом від 18.02.2019 року № 116/1 повідомило, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні в денному стаціонарі КНП "Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я" Одеської обласної ради з 05.11.2018 по 30.11.2018 року.
Наказом начальника ГУНП в Одеській області № 253 о/с від 27.02.2019 року унесено зміни до пункту наказу ГУНП в Одеській області від 28.11.2018 року № 1819 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУПН в Одеської області, замінивши слова та цифри "з 30  листопада 2018 року" словами та цифрами "з 01 грудня 2018 року". Уважати звільненим з вислугою років по день звільнення: у календарному обчисленні для виплати надбавки за вислугу років - 22 роки 04 місяці 09 днів. Підстава: лист ВПЗ ГУНП від 11.02.2019 року №  20/279 та лист КНП "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" Одеської обласної ради від 18.02.2019 року № 116/1.
Не погоджуючись із зазначеними наказами в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції, та в частині формулювання, підстави та дати звільнення позивача зі служби в поліції  позивач звернувся до суду з даним позовом.
Судом також встановлено, що згідно зі свідоцтвом про хворобу № 328/2 від 07.11.2018 Медичної (військо-лікарської) комісії ДУ ТМО МВС України по Одеській області, ОСОБА_1 через захворювання непридатний до служби в поліції.
08.11.2018 ОСОБА_1 подав до ГУПН рапорт, у якому просив звільнити його зі служби в поліції за пункту 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) з 09.10.2018 (т.ІІ а.с.96). 
ГУНП листом про надання інформації від 10.12.2018 № 9/245 повідомило представника ОСОБА_1 , що зазначений рапорт було повернуто керівнику підрозділу у зв`язку з неможливістю звільнити зі служби згідно вказаної дати у рапорті, а саме з 09.10.2018 року, адже свідоцтво про хворобу видане ВЛК ДУ ТМО МВС України по Одеській області, що є підставою для звільнення за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", 07 листопада 2018 року.
Крім того, вироком Малиновського районного суду м. Одеса від 25  квітня 2019 року по кримінальній справі № 521/4664/19 (номер кримінального провадження в ЄРДР: 42018161010000345), що набрав законної сили 27.05.2019 року, затверджено угоду про визнання винуватості від 19.03.2019 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Росінським О.В. та обвинуваченим.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першої статті 368 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу у розмірі 1  500 мінімумів доходів громадян, тобто 25  500 грн. з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції України строком на 3 роки.
Зі змісту вказаного вироку ОСОБА_1 , обвинувачується у тому, що будучи старшим інспектором-черговим сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, тобто являючись відповідно до статті 364-1 КК України службовою особою, у порушення статей 19, 68 Конституції України, статей 3, 22 Закону України "Про запобігання корупції", статей 1, 2, 18, 23 Закону України "Про Національну поліцію", 11.09.2018 близько 12 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи на вулиці Іцхака Рабіна у м. Одесі, використовуючи своє службове становище, зупинивши автомобіль BMW Х6 із встановленим індивідуальним номерним знаком "НОМЕР_1" під керуванням ОСОБА_2 , виказав останньому прохання надати неправомірну вигоду для нього у вигляді грошових коштів у сумі 2  000 доларів США (що станом на 11.09.2018 року відповідно до офіційного курсу НБУ становило 56  400 грн.), за невчинення в інтересах ОСОБА_2 , як того хто надає неправомірну вигоду, наданого йому службового становища, а саме: за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил експлуатації автомобіля марки BMW моделі Х6 із встановленим індивідуальним номерним знаком "НОМЕР_1", невилучення та непереміщення вказаного автомобіля на штрафний майданчик, та у подальшому, 19.09.2018 близько 16 год. 00 хв., знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, одержав від громадянина України ОСОБА_2 неправомірну вигоду у самостійно зменшеному розмірі у сумі 1  500 доларів США, (що станом на 19.09.2018 відповідно до офіційного курсу НБУ становило 42  225 грн.), за невчинення в інтересах ОСОБА_2 , як того хто надає неправомірну вигоду, наданого йому службового становища, а саме: за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення правил експлуатації автомобіля марки BMW моделі Х6 із встановленим індивідуальним номерним знаком "НОМЕР_1", невилучення та непереміщення вказаного автомобіля на штрафний майданчик, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частини першої статті 368 КК України - проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища. Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у повному обсязі висунутого йому обвинувачення за частини першої статті 368 КК України, обставини вчинення ОСОБА_1 , злочину, передбаченого частини першої статті 368 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.
Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення до позову, та доведена правомірність оскаржених наказів від 15.11.2018 року № 3904, від 28.11.2018 року №  1819 о/с, від 27.02.2019 року № 253 о/с, які прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Підстав для їх скасування та задоволення позовних вимог позивача, в тому числі похідних вимог зобов`язального характеру судом не встановлено.
Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02.05.2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №  580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Положеннями статті 64 Закону № 580-VIII визначено, що вступаючи на службу в поліції, особа складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Зі змісту присяги працівника поліції слідує, що його поведінка має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
За Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно із частинами першої та другої статтею 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується Законом.
Пунктом 9 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут ОВС).
Статтею 1 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. 
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту ОВС дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. 
За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (стаття 5 Дисциплінарного статуту ОВС).
Згідно з вимогами статті 7 Дисциплінарного статуту ОВС встановлено, що службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту ОВС на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.
Звільнення зі служби, як дисциплінарне стягнення встановлено і пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, що набув чинності 07.10.2018 року.
За приписами частини першої та пункту 7 частини третьої стаття 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських може бути застосовано дисциплінарне стягнення як звільнення із служби в поліції.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до  Дисциплінарного статуту Національної поліції  України.
Частинами першою та другою цієї статті встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України та проводиться у відповідності до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція №230).
Пункт 1.2 Інструкції №230 визначає службове розслідування як комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з`ясування інших обставин.
Згідно пункту 2.1 Інструкції №230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС (особи РНС - особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
Відповідно до пункту 2.2. Інструкції №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема:
2.2.1. Невиконання або неналежного виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.
2.2.2. Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення.
2.2.3. Повідомлення особі РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.
Згідно пункту 5.4 Інструкції № 230, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Відповідно до пункту 8.1 Інструкції № 230, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.
Пунктом 8.3 Інструкції №230 упорядковано, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: - обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; - час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; - посаду, звання, прізвище, ім`я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; - наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; - умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; - вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; - наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.
Висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником (пункт 8.7 Інструкції №230).
Як вбачається з матеріалів справи, проведення службового розслідування відносно позивача, призначено наказом начальника ГУНП в Одеській області від 12.10.2018 року № 3548 за фактом реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєння старшим інспектором - черговим сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, та повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Також до ГУНП, надійшла інформація про те, що 19.09.2018 року о 16 год. 19 хв. працівники військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України та УСБУ в Одеській області, в рамках вказаного кримінального провадження, затримано на "гарячому" старшого інспектора - чергового сектору реагування патрульної поліції № 4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 під час отримання неправомірної вигоди у сумі 1  500 доларів США від гр. ОСОБА_3 за не притягнення його до юридичної відповідальності та не постановку автомобіля "BMW X6", номерний знак " НОМЕР_1 ", яким керував останній, на спеціалізований майданчик.
Службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до підпунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" майор поліції ОСОБА_1 був зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків та наказів керівництва.
Згідно з наказом ГУНП в Одеській області від 27.06.2018 року № 2156, з 07.07.2018 року до 07.11.2018 року ряд працівників поліції, у тому числі поліції № 1 Біляївського ВП Головного управління підполковник поліції ОСОБА_5 та інспектор сектора реагування патрульної поліції № 2 Усатівського ВП Біляївського ВП капітан поліції ОСОБА_6 відряджені до управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області для несення служби на стаціонарних постах, які обслуговують міжнародні дороги, що проходять в Одеській області. Згідно з цим наказом на вказаних працівників поліції були покладені тимчасові обов`язки поліцейських, пов`язаних із забезпеченням публічної безпеки наглядом за дорожнім рухом, забезпечення його безпеки та здійснення контролю за правомірністю експлуатації транспортних засобів на території обслуговування.
У відповідності до підпунктів 1, 2, 3, 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює: превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів та вулично-дорожній мережі.
Вказані обов`язки та повноваження прописані у тимчасових посадових інструкціях капітана поліції ОСОБА_6 , майора ОСОБА_1 та підполковника поліції ОСОБА_5 , у яких останні особисто розписалися. У відповідності до цих інструкцій на позивача також було покладено обов`язки з ведення адміністративної практики та проведення відповідних перевірок особового складу, задіяного до несення служби на стаціонарних постах.
Однак, майор поліції ОСОБА_1 нехтуючи взятими на себе обов`язками, повноваженнями, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, замість здійснення превентивної, профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, виявлення, припинення кримінальних і адміністративних правопорушень та виявлення причин, умов, що сприяли їх вчиненню, час вчинив протиправне корупційне діяння.
Як встановлено у ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №  42018161010000345, 11.09.2018 року о 12 год. 00 хв. по вул. Іцхака Рабіна у м. Одесі, майор поліції ОСОБА_1 виявив та зупинив автомобіль "BMW X6", номерний знак " НОМЕР_1 ", яким керував гр. ОСОБА_2 . Під час перевірки документів було встановлено, що номерний знак вказаному автомобілю не належить.
У подальшому, майор поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який діяв на той час (на час проведення та закінчення службового засідання підпункти  1, 2, 3 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України), підпунктів 1, 2 частини першої статті 18, підпунктів 1, 2, 3, 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"; пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179; тимчасових посадових інструкцій та розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП (керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знаку або з номерним знаком, що належить цьому засобу), не вжив, відповідну постанову не склав, автомобіль, яким керував гр. ОСОБА_2 не затримав, шляхом постановки на спеціальний майданчик Державного підприємства МВС України "Інформ-ресурси", про що безпосередньому керівництві не доповів.
При цьому, майор поліції ОСОБА_1 , всупереч службовим обов`язкам та повноваженням, у порушення вимог підпунктів 1, 2 частини першої статті 18, підпунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"; статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який діяв на той час (на час проведення та закінчення службового засідання підпункти 1, 2, 3 пункт 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України); пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №  1179; Присяги поліцейського та тимчасових посадових інструкцій, вступив з гр. ОСОБА_2 в корупційні стосунки, пов`язані з вимаганням від останнього неправомірної вигоди у сумі 2  000 доларів США за не притягнення його до юридичної відповідальності та не постановку вказаного автомобіля на спеціалізований майданчик, при цьому відпустив останнього без документування його протиправних дій.
З метою припинення і документування протиправних дій майора поліції ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 звернувся до УСБУ в Одеській області, де було проведено ряд відповідних заходів.
У ході службового розслідування більш детально встановити обставини подій 11.09.2018 року не представилось можливим, оскільки відповідна інформація по кримінальному провадженню не розголошується, а майор поліції ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився (акт від 18.10.2018 року № 9/6835, акт від 19.10.2018 року № 9/6940). Під час опитування капітана поліції ОСОБА_6 та підполковника поліції ОСОБА_5 , останні повідомили, що 11.09.2018 року з майором поліції ОСОБА_1 службові обов`язки не виконували.
Згідно пояснення начальника сектора реагування патрульної поліції № 3 Усатівського ВП Біляївського ВП підполковника поліції ОСОБА_7. якого у відповідності до наказу ГУНП в Одеській області від 27.06.2018 року № 2156 призначено керівником та покладено обов`язок із загальної організації превентивної діяльності на стаціонарних постах та ведення службової документації за всіма напрямками роботи, 19.09.2018 року він доручив капітану поліції ОСОБА_6 , майору поліції ОСОБА_1 та підполковнику поліції ОСОБА_5 здійснити перевірку роботи СРПП на відрізку автодороги сполученням "Одеса - Южний". Вказаний факт також підтверджується поясненнями капітана поліції ОСОБА_6 та підполковника поліції ОСОБА_5 , який закріплений за службовим автомобілем "Toyota Prius", номерний знак НОМЕР_2 .
У подальшому, капітан поліції ОСОБА_6 , майор поліції ОСОБА_1 та підполковник поліції ОСОБА_5 , у порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який діяв на той час (на час проведення та закінчення службового засідання підпункт 8 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України), та підпункту  4 пункту 3 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року № 70, табельну зброю в Головному управлінні не отримали та виконували 19.09.2018 року службові обов`язки з порушенням заходів безпеки, про що безпосередньому керівництву не доповіли.
Через деякий час, капітан поліції ОСОБА_6 , майор поліції ОСОБА_1 та підполковник поліції ОСОБА_5 , який керував службовим автомобілем "Toyota Prius", номерний знак НОМЕР_2 , після виконання завдань керівництва, перебували біля АЗС "SOCAR", розташованої по вул. Отамана Головатого у м. Одесі, де здійснювали нагляд за дорожнім рухом, забезпечення його безпеки та наглядом за правомірністю експлуатації транспортних засобів на території обслуговування.
Як встановлено у ході досудового та службового розслідування, о 15 год. 05 хв. гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "BMW X6", номерний знак " НОМЕР_1 ", проїжджав біля вказаної вище АЗС, де був зупинений за допомогою маячків синього кольору.
Після цього, як було встановлено, майор поліції ОСОБА_1 вийшов зі службового автомобіля та відрекомендувався водієві - гр. ОСОБА_2 , який пред`явив для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а також надав можливість звірити номери вузлів та агрегатів.
Під час зазначеної звірки, яку здійснив майор поліції ОСОБА_1 , було встановлено, що на кузові автомобіля, яким керував гр. ОСОБА_2 , та дублюючій табличці транспорту були присутні ознаки зміни відповідного номеру, у зв`язку з чим вказаний автомобіль підлягав вилученню та поміщенню на спеціальний майданчик Державного підприємства МВС України "Інформ - ресурси". Також було встановлено, що номерний знак вказаному автомобілю не належить.
Однак, майор поліції ОСОБА_1 , всупереч службовим обов`язкам та повноваженням, у порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який діяв на той час (на час проведення службового розслідування підпунктів 1, 2, 3 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України); підпунктів 1, 2 частини першої статті 18, підпунктів 1, 2, 3, 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"; пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179; розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, та тимчасових посадових інструкцій, заходів для документування адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП не вжив, відповідну постанову не склав, автомобіль, яким керував гр. ОСОБА_2 , не затримав та на спеціальний майданчик Державного підприємства МВС України "Інформ - ресурси" не помістив, про що у подальшому безпосередньому керівництву не доповів.
Майор поліції ОСОБА_1 , в порушення зазначених вище нормативних актів, про виявлений злочин, передбачений статті 290 КК України, територіальне відділення поліції не проінформував та заходів для його документування не вжив. При цьому ввів в оману капітана поліції ОСОБА_6 та підполковника поліції ОСОБА_5 , яким повідомив, що викликав слідчо-оперативну групу Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі.
Через деякий час, як стверджують у своїх поясненнях капітан поліції ОСОБА_6 та підполковник поліції ОСОБА_5 , майор поліції ОСОБА_1 повідомив останнім, що викликав слідчо-оперативну групу Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі для оформлення правопорушення, при цьому повідомив, що залишиться на місці та дочекається працівників поліції.
Оскільки допомога майору поліції ОСОБА_1 була непотрібна, капітан поліції ОСОБА_6 та підполковник поліції ОСОБА_5 поїхали до місця зберігання службового транспорту, розташованого по вул. Преображенська,44, у м. Одесі, для проведення діагностування поломки службового автомобіля.
Після цього, майор поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який діяв на той час (на час проведення службового розслідування підпункт 8 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України) без дотримання правил безпеки, прибув з гр. ОСОБА_3 , що керував автомобілем "BMW X6", номерний знак " НОМЕР_1 ", до Регіонального сервісного центру № 5142 МВС України, розташованого по вул. Аеропортівська, 29, у м. Одесі, де факт підробки був підтверджений експертом.
У подальшому, майор поліції ОСОБА_1 наказав правопорушнику рухатись до Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі для документування протиправних дій, затримання автомобіля та притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.
В ході розмови, яка відбулась під час руху в автомобілі, майор поліції ОСОБА_1 , всупереч службовим обов`язкам та повноваженням, у порушення вимог підпунктів 1, 2 частини першої статті 18, підпунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який діяв на той час (на час проведення службового розслідування підпунктів 1, 2, 3 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України); пункту 5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015    року №  1377; пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179; Присяги поліцейського та тимчасових посадових інструкцій, заходів для реєстрації виявленого злочину не вжив та знову вступив з гр. ОСОБА_2 в корупційні стосунки, пов`язані з вимаганням від останнього неправомірної вигоди за не притягнення його до юридичної відповідальності та не постановку автомобіля "BMW X6", номерний знак " НОМЕР_1 ", на спеціалізований майданчик, при цьому зменшив суму до 1  500 доларів США. У зв`язку з цим, гр. ОСОБА_2 був змушений передати майору поліції ОСОБА_1 1  500 доларів США у якості незаконної вигоди.
О 16 год. 19 хв. майор поліції ОСОБА_1 був затриманий працівниками УСБУ в Одеській області та військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України у відповідності до статті 208 КПК України. Під час затримання працівники вказаних вище правоохоронних структур вилучили у майора поліції ОСОБА_1 1  500 доларів США, які останній зберігав у карманах формених брюк.
Того ж дня, вказаного працівника поліції було поміщено до ІТТ № 1 ГУНП в Одеській області. 
20.09.2018 року майору поліції ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третью статті 368 КК України.
Під час допиту підозрюваного, майор поліції ОСОБА_1 свою вину визнав та надав правдиві свідчення. 
21.09.2018 року відносно майора поліції ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у сумі 52  8600 грн., яку останній вніс у подальшому. 
Вказана надзвичайна подія набула громадського резонансу, оскільки була висвітлена у засобах масової інформації.
У подальшому, майор поліції ОСОБА_1 , у порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який діяв на той час, (на час проведення службового розслідування підпункт 8 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України); пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №  1179; підпунктів 3.1., 3.2. Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 28.04.2016 року № 876; Присяги поліцейського та тимчасових посадових інструкцій, 25, 26, 27, 28.09.2018, 01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 29, 30, 31.10.2018, 01, 02, 05, 06, 07, 08 та 09.11.2018 безпідставно на службу не виходив та про причини відсутності на роботі безпосередньому керівництву не доповідав.
Вказані порушення підтверджуються актами про невихід на службу, які відповідним чином були зареєстровані, а також поясненнями підполковника поліції ОСОБА_7 , який безпосередньо виявив ці порушення, старшого інспектора відділу УПД ГУНП підполковника поліції ОСОБА_8 , інспекторів відділу УПД капітана поліції ОСОБА_9 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 .
Згідно відповіді Територіального медичного об`єднання МВС України по Одеській області від 02.11.2018 року № 33/36-681 майор поліції ОСОБА_1 у період з 11.09.2018 року по 02.11.2018 року на лікарняному не перебував.
У ході службового розслідування майор поліції ОСОБА_1 від надання письмових пояснень відмовився, про що були складенні акти від 18.10.2018 року № 9/6835, та від 19.10.2018 року № 9/6940, які відповідним чином були зареєстровані у канцелярії УКЗ ГУНП. Крім цього, на адреси проживання майора поліції ОСОБА_1 направлялись замовні листи, у яких останнього повідомлялось про необхідність його прибуття до ВІОС УКЗ ГУНП для надання пояснень з приводу надзвичайної події та безпідставного невиходу на роботу (листи від 23.10.2018 року № 9/6965, 9/9666, 9/6967). Однак, останній, станом на 09.11.2018 року до Головного управління не прибув.
На підставі чого зроблено висновок, що вказана надзвичайна подія сталася через вкрай низькі морально-ділові якості майора поліції ОСОБА_1 , грубого порушення ним вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який діяв на той час, нині Дисциплінарний статут Національної поліції України; Закону України "Про Національну поліцію"; Присяги поліцейського; Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395; Інструкції із заходів безпеки при провадженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року № 70; Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179; Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 28.04.2016 року № 876 та тимчасових посадових інструкцій.
У відповідності до пункту 4 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, обставин, які пом`якшують відповідальність майора поліції ОСОБА_1 не встановлено.
У відповідності до пункту 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до обставин, які обтяжують відповідальність майора поліції ОСОБА_1 , відноситься настання тяжких наслідків (набуття громадського резонансу), завданих вчиненням дисциплінарного проступку.
Також, відповідно до актів про відсутність на службі: № 4 від 25.09.2018 року, № 5 від 26.06.2018 року, № 6 від 27.09.2018 року, № 7 від 28.09.2018 року, № 8 від 01.10.2018 року, № 9 від 02.10.2018 року, № 10 від 03.10.2018 року, № 11 від 04.10.2018 року, № 12 від 05.10.2018 року, № 13 від 08.10.2018 року, № 14 від 09.10.2018 року, № 15 від 10.10.2018 року, № 16 від 11.10.2018 року, № 17 від 12.10.2018 року, № 18 від 16.10.2018 року, № 19 від 17.10.2018 року, № 20 від 18.10.2019 року, № 21 від 19.10.2018 року, № 22 від 22.10.2018 року, № 23 від 23.10.2018 року, від 24.10.2018 року, № 25 від 25.10.2018 року, № 26 від 26.10.2018 року, № 27 від 29.10.2018 року, № 28 від 30.10.2018 року, № 29 від 31.10.2018 року, № 30 від 01.11.2018 року, № 31 від 02.11.2018 року, № 32 від 05.11.2018 року, № 33 від 06.11.2018 року, № 34 від 07.11.2018 року, № 35 від 08.11.2018 року, № 36 від 09.11.2018 року, складених співробітниками ГУНП в Одеській області у приміщенні, у якому тимчасово розташована група ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, - ОСОБА_1 був відсутній 25, 26, 27, 28.09.2018 року, 01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 29, 30, 31.10.2018 року, 01, 02, 05, 06, 07, 08 і 09.11.2018 року на службі без поважних причин. 
Листом Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" № 33/36-604 від 04.10.2018 року повідомлено ГУНП, що майор поліції ОСОБА_1 на лікарняному в ДУ "ТМО МВС України по Одеській області" не перебував.
Також, Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області" листом № 33/36-681 від 02.11.2018 року повідомила ГУНП, що майор поліції ОСОБА_1 за період з 11.09.2018 року по теперішній час на лікарняному в поліклініці не знаходився, за вказаний період військову-лікарську комісію не проходив.
За результатом службового розслідування, проведеного за фактом надзвичайної події за безпосередньою участю майора поліції ОСОБА_1 було складено Висновок, затверджений 09.11.2018 року начальником ГУПН, яким визнано такими, що підтвердилися відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування. 
З урахуванням встановлених обставин справи колегія суддів вважає доведеним факт наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. В силу статей 1, 2 Дисциплінарного статуту підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, а також Присяги поліцейського.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі "X. v. Austria" про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11  лютого 2003 року у справі "Ringvold v. Norway", заява № 34964/97).
Зважаючи на встановлені та проаналізовані у їх взаємозв`язку доказів фактичні обставини цієї справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність у даному випадку в діянні позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку, а також із обраним видом дисциплінарного стягнення.
Доводи позивача про те, що службове розслідування було проведено з грубим порушенням діючого законодавства підтвердження під час розгляду справи не знайшло. Матеріали справи свідчать, що призначення та проведення службового розслідування відбулося з підстав визначених розділом ІІ Інструкції № 230, а саме за повідомленням про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення. Під час проведення якого була надана правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку, та виявлено порушення позивачем Дисциплінарного статуту непов`язаного із вчиненням кримінального порушення.
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача про невідповідність дійсності висновків службового розслідування, які відображені у наказі про дисциплінарне стягнення, як такі, що спростовуються вироком Малиновського районного суду м. Одеса від 25    квітня 2019 року по кримінальній справі № 521/4664/19, який набрав законної сили 27.05.2019 року. 
Твердження позивача про ненадання йому можливості надати пояснення щодо обставин справи жодним доказом не підтверджено та спростовується актами про відмову надати пояснення від 18.10.2018 року та від 19.10.2018 року.
Крім того, як встановлено судом першої інстанції, позивач без поважних причин не був на службі 25.06.2018 року, 26.09.2018 року та 19.10.2018 року, що є порушенням підпункту 7 пункту 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Колегія суддів також критично ставиться до доводів про те, що Наказ від 28.11.2018 №  1819 о/с, згідно якого позивача звільнено з 30.11.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки виданий під час його знаходження на лікарняному, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 про причини відсутності на роботі 25, 26, 27, 28.09.2018, 01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 29, 30, 31.10.2018, 01, 02, 05, 06, 07, 08 та 09.11.2018 безпосередньому керівництву не доповідав. ГУПН отримавши та перевіривши інформацію про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 видало наказ № 253 о/с від 27.02.2019 року, яким була визначена дата звільнення як перший робочий день після закінчення терміну тимчасової непрацездатності (позивача). Таким чином, відповідач внесенням змін у наказ про звільнення в частині дати звільнення фактично відновив порушене право позивача. Доводи про відсутність повноважень у відповідача змінювати дату звільнення у наказу про звільнення є неаргументовани, оскільки аналіз частини третьої статті 235 КЗпП свідчить, що у разі визнання звільнення таким, що не узгоджується із чинним законодавством, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, відповідач, не поновлюючи працівника на роботі, може змінити дату звільнення.
Посиланням позивача на те, що наказ про дисциплінарне стягнення, який видано 15.11.2018 року, є незаконним та підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що ГУНП в Одеській області повинно було звільнити позивача зі служби в поліції ще з 09.10.2018 року через хворобу, колегія суддів вважає не обґрунтованим, оскільки як спеціальним так і трудовим законодавством не встановлений обов`язок роботодавця за наявності декілька підстав для звільнення працівника, звільняти останнього за підставами, які він зазначив у своєї заяві. В даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень використав свої дискреційні повноваження щодо вибору підстав звільнення та прийняв обґрунтований наказ щодо формулювання підстав звільнення. Окремо, колегія суддів зауважує, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, і є предметом даного спору, під час якого судом було перевірено: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
Підсумовуючи вище викладені обставини у справі, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують.
Крім того, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. 
Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Судові витрати згідно ст. 139 КАС України перерозподілу не підлягають
Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

            Повний текст постанови складено та підписано 14 травня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                    А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                    І. Г. Ступакова