УХВАЛА
 
30 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 310/7011/17
провадження № 61- 7153 ск 20 
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 10 березня          2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ нерухомого майна, визначення порядку користування земельною ділянкою,
 
ВСТАНОВИВ :
 
17 квітня 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення.
 
Ураховуючи положення абзацу другого частини першої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 не пропустила, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції складений 19 березня 2020 року.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду з передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстав, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадкаку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Згідно з частиною першою статті 392 ЦПК України в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на правові позиції у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі                          № 6-12цс13, постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 752/8153/14-ц, від 30 січня 2019 року в справі № 642/5446/14-ц, від                      06 березня 2019 року в справі № 361/4685/17, від 18 березня 2019 року в справі № 450/2488/16-ц, від 04 квітня 2019 року в справі № 750/4445/17, від 24 липня 2019 року в справі № 464/1089/11, від 31 липня 2019 року в справі № 334/4070/17, від 02 березня 2020 року в справі № 336/7085/14-ц, у яких викладено висновки про застосування норми права в подібних правовідносинах та які не були враховані в постанові апеляційного суду.
 
З огляду на викладене, касаційна скарга подана на зазначені судові рішення з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, а також положень Закону України «Про судовий збір».
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження в даній справі.
 
Витребувати з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області справу № 310/7011/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ нерухомого майна, визначення порядку користування земельною ділянкою.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в строк до 22 червня 2020 року, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                 Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                  В. І. Журавель
 
                                                                                                                 М. М. Русинчук