Головуючий суду 1 інстанції - Чернік А.П.   
Доповідач -Луганська В.М. 

Справа № 417/371/20-ц
Провадження № 22-ц/810/296/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року                                                                 м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Луганської В.М.
суддів: Авалян Н.М., Коновалової В.А.
заявник – ОСОБА_1 
заінтересована особа – Марківська державна нотаріальна контора
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 27 березня 2020 року, постановлену судом у складі судді Чернік А.П.
за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа – Марківська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в :
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в обґрунтування якої вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка з ним проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері залишилося майно, яке складає спадщину та потребує офіційного оформлення. В державній нотаріальній конторі заявника було повідомлено про неможливість відкриття спадкової справи, оскільки його прізвище не співпадає із прізвищем померлої матері, а саме: згідно паспорта НОМЕР_1 , виданого 01 червня 1999 року Марківським РВ УМВСУ в Луганській області прізвище матері « ОСОБА_3 », а згідно паспорта НОМЕР_2 , виданого 22 січня 2003 року Марківським РВ УМВСУ в Луганській області прізвище заявника « ОСОБА_4 ».
У зв`язку з викладеним просив суд встановити факт того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Марківка Луганської області.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 27 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 27 березня 2020 року та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 13 березня 2020 року він звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. 18 березня 2020 року суд виніс ухвалу про залишення заяви скаржника без руху та йому було надано строк для усунення недоліків заяви. У встановлений судом строк скаржник виконав вимоги ухвали про залишення його заяви без руху, окрім тієї, яка передбачала надання постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Скаржник зазначає, що у виправленій заяві він вказав причини неможливості отримання постанови нотаріуса. Скаржник вважає, що суд необґрунтовано повернув його заяву.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 27 березня 2020 року та роз`яснено учасникам справи право на подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.
Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без повідомлення сторін в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
       Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 суд виходив з того, що заявнику судом було надано строк для усунення недоліків заяви, 23 березня 2020 року від заявника надійшла виправлена заява, проте, ним усунуто недоліки частково.

Колегія суддів судової палати не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
У справі «Belletv. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
За правилом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.
Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справі встановлені цим розділом.
Згідно положень ЦПК України суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Даною статтею також встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.
Відповідно до вимог статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Залишаючи заяву скаржника без руху, суд першої інстанції виходив із того, що заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, а саме: заявником не підтверджено, що ним не подано такої самої заяви до цього чи іншого суду, копії документів засвідчені не належним чином, відсутнє ім`я особи, що засвідчує копії документів, копія паспорта заявника, копія свідоцтва про смерті не засвідчені, не надані докази на підтвердження звернення до нотаріуса, не зазначено про причину неможливості одержання або відновлення документа, що посвідчує даний факт.
ОСОБА_1 на виконання ухвали Марківського районного суду Луганської області від 18 березня 2020 року про залишення заяви без руху, 23 березня 2020 року надано виправлену заяву про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
До заяви додано копії паспорта заявника, копію паспорта померлої, копію свідоцтва про смерть, копію свідоцтва про народження, які завірені заявником та додано квитанцію про сплату судового збору.
В заяві, яка подана 23 березня 2020 року заявником вказано, що ним не подано такої самої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав до іншого суду, а також немає рішення іншого суду з цього питання. Крім того, у виправленій заяві зазначено, що нотаріус не може відкрити спадкову справу, оскільки прізвище заявника не співпадає з прізвищем померлої матері ОСОБА_2 . Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус видати не може, оскільки не сплинув шестимісячний строк з дня смерті.
Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 27 березня 2020 року заяву повернуто заявнику, суд в ухвалі зазначив, що недоліки заяви заявником усунуто частково.
Колегія суддів вважає, що заявник вимоги ухвали Марківського районного суду Луганської області від 18 березня 2020 року усунув і у суду не було підстав для повернення заяви. При поверненні заяви, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму.
Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною і обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 27 березня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Під час карантину, встановленого Кабінетом міністрів України цей строк продовжується на строк дії такого карантину.
Повний текст постанови складено 28 квітня 2020 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: Н.М. Авалян

                                                                      В.А. Коновалова