ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10068/19                                   Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Погрібніченко І.М.                                                                                                                                           Суддя-доповідач Шурко О.І.                                          

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Шурка О.І.,
суддів                                        Ганечко О.М., Степанюка А.Г.,
при секретарі                               Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" до Головного управління ДФС у м. Києві  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпродзержинська фармацевтична компанія» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 07 березня 2019 року №0199911207.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ГУ ДФС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 ПК України, проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунку коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «ДФК» (код 35281642) за 2017 - 2018 роки, результати якої оформлено актом № 993/26-15-12-07-20/35281642 від 08 лютого 2019 року, яким встановлено порушення ТОВ «ДФК» граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за 2017 - 2018 роки в ЄРПН, а саме:
-  ПН №112 від 07 травня 2017 року, зареєстрована 15 червня 2017 року на суму ПДВ 65, 56 грн.;
-  ПН №114 від 31 травня 2017 року, зареєстрована 16 червня 2017 року на суму ПДВ 1 323, 71 грн.;
-  ПН №53 від 14 липня 2017 року, зареєстрована 04 серпня 2017 року на суму ПДВ 120 946, 10 грн.;
-  ПН №132 від 01 вересня 2017 року, зареєстрована 13 жовтня 2017 року на суму ПДВ 296, 26 грн.;
-  ПН №58 від 14 жовтня 2017 року, зареєстрована 02 листопада 2017 року на суму ПДВ 136 721, 14 грн.;
-  ПН №195 від 31 грудня 2018 року, зареєстрована 21 січня 2019 року на суму ПДВ 1 886, 01 грн.;
-  ПН №176 від 31 грудня 2018 року, зареєстрована 18 січня 2019 року на суму ПДВ 133 518, 29 грн.;
-  ПН №112 від 28 лютого 2018 року, зареєстрована 16 березня 2018 року на суму ПДВ 169 319, 94 грн.;
-  ПН №158 від 30 квітня 2018 року, зареєстрована 16 травня 2018 року на суму ПДВ -1 137, 98 грн.;
-  ПН №157 від 02 квітня 2018 року, зареєстрована 15 травня 2018 року на суму ПДВ 1 137, 98 грн.;
-  ПН №85 від 16 липня 2018 року, зареєстрована 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 2 246, 60 грн.;
-  ПН №114 від 23 липня 2018 року, зареєстрована 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 1 263, 33 грн.;
-  ПН №113 від 23 липня 2018 року, зареєстрована 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 12, 53 грн.;
-  ПН №157 від 31 липня 2018 року, зареєстрована 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 509, 67 грн.;
-  ПН №158 від 31 липня 2018 року, зареєстрована 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 48, 02 грн.;
-  ПН №155 від 31 липня 2018 року, зареєстрована 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 6 709, 12 грн.;
-  ПН №121 від 24 липня 2018 року, зареєстрована 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 18, 10 грн.;
-    ПН №84 від 24 липня 2018 року, зареєстрована 16 серпня 2018 року на суму ПДВ 5, 40 грн.
На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 07 березня 2019 року №0199911207, яким до позивача застосовано штраф за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у ЄРПН на загальну суму 57 716, 26 грн.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням від 07 березня 2019 року № 0199911207 після процедури адміністративного оскарження, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивачем не дотримані вимоги Податкового кодексу України та Порядку №1246 щодо порядку та строків реєстрації спірних податкових накладних, а відтак вони зареєстровані з порушенням встановленого терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Положеннями п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
Пунктом 120-1.2 статті 120.1 ПК України визначено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
Отже, зазначеними нормами ПК України визначено підстави відповідальності платника податку за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. 
У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З матеріалів справи, а саме з квитанції №1 до податкової накладної №114 від 23 липня 2018 року вбачається, що вона доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 16 серпня 2018 року о 08:03:43. У той же час, вказаний документ зареєстровано контролюючим органом 16 серпня 2018 року о 12:42.
З наданої позивачем роздруківки вбачається, що вказана податкова накладна була відправлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 серпня 2018 року о 20:21.
З квитанції №1 до податкової накладної №53 від 14 липня 2017 року, отриманої позивачем 31 липня 2017 року о 10:22, вбачається, що вона не прийнята відповідачем, оскільки сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ продавця. При цьому, вказана податкова накладна була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 28 липня 2017 року о 14:53:20.
З квитанції №1 до податкової накладної №132 від 01 вересня 2017 року, отриманої позивачем 15 жовтня 2017 року о 19:31, вбачається, що вона не прийнята відповідачем. При цьому, вказана податкова накладна була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 13 жовтня 2017 року о 18:21:47.
У відповідності до квитанції №1 до податкової накладної №58 від 14 жовтня 2017 року, отриманої позивачем 31 жовтня 2017 року о 20:13, вбачається, що вона не прийнята відповідачем. При цьому, вказана податкова накладна була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 31 жовтня 2017 року о 17:39:16.
З квитанції №1 до податкової накладної №195 від 31 грудня 2018 року, отриманої позивачем 17 січня 2019 року о 19:35, вбачається, що вона не прийнята відповідачем. При цьому, вказана податкова накладна була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 січня 2019 року о 08:00:00.
Згідно квитанції №1 до податкової накладної №176 від 31 грудня 2018 року, отриманої позивачем 17 січня 2019 року о 20:27, вбачається, що вона не прийнята відповідачем. При цьому, вказана податкова накладна була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 січня 2019 року о 15:48:06.
Крім того, з наданої позивачем роздруківки вбачається, що вказана податкова накладна була відправлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 січня 2019 року о 15:48.
У відповідності до квитанції №1 до податкової накладної №112 від 28 лютого 2018 року, отриманої позивачем 15 березня 2018 року о 18:03, вбачається, що вона не прийнята відповідачем. При цьому, вказана податкова накладна була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 березня 2018 року о 17:58:06.
З квитанції №1 до податкової накладної №158 від 31 липня 2018 року, отриманої позивачем 16 серпня 2018 року о 12:42, вбачається, що вона була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 16 серпня 2018 року о 08:04:13.
У той же час, з наданої позивачем роздруківки вбачається, що вказана податкова накладна була відправлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 серпня 2018 року о 20:38.
Згідно квитанції №1 до податкової накладної №157 від 31 липня 2018 року, отриманої позивачем 16 серпня 2018 року о 12:42, вбачається, що вона була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 16 серпня 2018 року о 08:03:50.
У той же час, з наданої позивачем роздруківки вбачається, що вказана податкова накладна була відправлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 серпня 2018 року о 20:34.
З квитанції №1 до податкової накладної №85 від 16 липня 2018 року, отриманої позивачем 16 серпня 2018 року о 12:42, вбачається, що вона була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 16 серпня 2018 року о 08:03:52.
У той же час, з наданої позивачем роздруківки вбачається, що вказана податкова накладна була відправлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 серпня 2018 року о 20:17.
У відповідності до квитанції №1 до податкової накладної №114 від 31 травня 2017 року, отриманої позивачем 16 червня 2017 року о 17:16, вбачається, що вона була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 16 червня 2016 року о 12:42:04.
Згідно квитанції №1 до податкової накладної №155 від 31 липня 2018 року, отриманої позивачем 16 серпня 2018 року о 12:42, вбачається, що вона була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 16 серпня 2018 року о 08:03:40.
У той же час, з наданої позивачем роздруківки вбачається, що вказана податкова накладна була відправлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 серпня 2018 року о 20:47.
З квитанції №1 до податкової накладної №121 від 24 липня 2018 року, отриманої позивачем 16 серпня 2018 року о 12:42, вбачається, що вона була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 16 серпня 2018 року о 08:03:55.
У той же час, з наданої позивачем роздруківки вбачається, що вказана податкова накладна була відправлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 серпня 2018 року о 20:25.
У відповідності до квитанції №1 до податкової накладної №84 від 24 липня 2018 року, отриманої позивачем 16 серпня 2018 року о 12:42, вбачається, що вона була доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 16 серпня 2018 року о 08:03:35.
При цьому, з наданої позивачем роздруківки вбачається, що вказана податкова накладна була відправлена до центрального рівня Державної податкової служби України 15 серпня 2018 року о 20:26.
Досліджуючи правомірність дій позивача при реєстрації податкових накладних та дотримання встановленого порядку реєстрації таких, колегія суддів вказує наступне.
Відповідно до абзаців 1 та 4 пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.
У відповідності до пункту 3 Порядку №1246 операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Таким чином, прийняття від платників податків податкових накладних здійснюється в робочі дні з 8-ї до 20-ї години, а у разі коли 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Правова позиція апелянта ґрунтується на тому, що ним не було порушено граничні строки реєстрації податкових накладних №85 від 16 липня 2018 року, №114 від 23 липня 2018 року, №157 від 31 липня 2018 року, №158 від 31 липня 2018 року, №155 від 31 липня 2018 року, №121 від 24 липня 2018 року, №84 від 24 липня 2018 року, позаяк вони були направлені ним у визначений законодавством строк, тобто 15 числа відповідного місяця. 
Разом з тим, як вірно зауважив суд першої інстанції, з матеріалів справи вбачається, що податкові накладні дійсно були направлені 15 числа відповідного місяця, однак поза межами операційного дня, тобто після 20:00.
За наведених обставин та враховуючи п. 3 Порядку №1246, наявні обґрунтовані підстави вважати, що реєстрація податкових накладних №85 від 16 липня 2018 року, №114 від 23 липня 2018 року, №157 від 31 липня 2018 року, №158 від 31 липня 2018 року, №155 від 31 липня 2018 року, №121 від 24 липня 2018 року, №84 від 24 липня 2018 року відбулась з порушенням граничного строку реєстрації.
Вказана обставина жодним чином не спростована доводами апеляційної скарги, а апелянтом не надано жодних доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, та у встановленому порядку доводили факт направлення для реєстрації податкових накладних протягом операційного дня.
Відповідно до пунктів 12 - 15 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);
чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;
наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;
наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року);
наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;
дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Судом першої інстанції було аргументовано вказано, що податкові накладні №53 від 14 липня 2017 року, №132 від 01 вересня 2017 року, №58 від 14 жовтня 2017 року, №195 від 31 грудня 2018 року, №176 від 31 грудня 2018 року, №112 від 28 лютого 2018 року, не були прийняті відповідачем з різних причин, проте позивачем не було оскаржено вказані дії у встановленому порядку та не вказано контролюючому органу про наявність підстав для реєстрації таких податкових накладних. 
Відтак, враховуючи нормативне регулювання даних правовідносин та обставини справи, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк містять посилання на положення ПК України та Порядку №1246, проте не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Надаючи оцінку доводам учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 195, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -       

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Шурко О.І.

Судді:                                                                                          Ганечко О.М.

                                                                                                              Степанюк А.Г.