УХВАЛА

12 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  906/693/19 
Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Случ О. В.
перевіривши матеріали касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях 
на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.12.2019 (суддя Машевська О. П.)  
і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2020 (головуючий суддя Савченко Г. І., судді Демидюк О. О., Павлюк І. Ю.)
у справі № 906/693/19
за позовом Приватного акціонерного товариства «Київстар» 
до 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, 2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, 3) Виконавчого комітету Житомирської міської ради і 4) Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -  ОСОБА_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області
про визнання незаконними правових актів, що порушують право власності, відновлення становища, яке існувало до їх видання  
ВСТАНОВИВ:

09.04.2020 скаржник надіслав безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.12.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2020 у справі № 906/693/19. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 21.04.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ   О.   В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Мачульський Г. М.
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статті  290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020), Суд встановив, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке. 
За змістом пункту 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У касаційній скарзі скаржник не зазначив передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, що порушує пункт 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з частиною третьою статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.
Касаційну скаргу від імені Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях підписано заступником начальника Регіонального відділення - начальником управління  Омельченко   Н.   А. До касаційної скарги додано оригінал довіреності від 07.11.2019 № 15.
Згідно з частиною четвертою статті 56 Господарського процесуального кодексу України держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
Разом із тим, за змістом частини першої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».
За приписами частини четвертої статті 131-2 Конституції України (в редакції Закону №   1401) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України (в редакції Закону № 1401) представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.
Положеннями статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
А отже Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях може брати участь у справі у Верховному Суді або в порядку самопредставництва, або через адвоката.
На підтвердження наявності повноважень у Омельченко Н. А. подавати касаційну скаргу від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях заявником до касаційної скарги додано лише оригінал довіреності від 07.11.2019 № 15.
Доказів, на підтвердження того, що Омельченко Н. А. представляє інтереси скаржника у справі в порядку самопредставництва відповідно до частини четвертої статті 56 Господарського процесуального кодексу України не додано. Докази наявності статусу адвоката у Омельченко Н. А. відсутні.
Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну немайнову вимогу.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 установлено в розмірі 1   921 грн (позовна заява була подана у 2019 році).
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 
24.12.2019 рішенням Господарського суду Житомирської області, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2020, позовні вимоги задоволено в частині (1) визнання частково недійсним пункт 3 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.08.2012 № 324 в частині оформлення права державної власності на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135,80 кв. м., з видачею свідоцтва про право власності, (2) визнання недійсним свідоцтво про      право власності від 29.08.2012, видане Виконавчим комітетом Житомирської міської ради на підставі рішення від 15.08.2012 за № 342 на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135,80 кв. м. і закрито провадження у справі за позовною вимогою про (3) визнання недійсною державну реєстрацію права власності від 19.09.2012 на приміщення захисної споруди цивільного захисту загальною площею 135,80 кв. м., здійснену КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації»      Житомирської обласної ради.
Як убачається з касаційної скарги, скаржник оскаржує рішення Господарського суду Житомирської області від 24.12.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2020 у справі № 906/693/19 в частині задоволення позовних вимог. 
Предметом оскарження  є дві немайнові вимоги.  
Отже, згідно з приписами Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги) судовий збір за подання касаційної скарги мав бути сплачений у розмірі 7 684 грн. 
Проте, скаржник до матеріалів касаційної скарги не додав доказів сплати судового збору у відповідному порядку і розмірі.
Таким чином, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та подати до суду документ на підтвердження сплати судового збору. 
Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Враховуючи викладене, касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях необхідно залишити без руху із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, надання доказів повноважень Омельченко Н. А. на підписання касаційної скарги і надання доказів про сплату  судового збору в розмірі 7 684 грн, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Колегія суддів не бере до уваги доводи, викладені в запереченнях ПрАТ «Київстар» від 21.04.2020 вх. № 3413/2020 Д2, від 21.04.2020 вх. № 3413/2020 Д3, відповідно до яких ПрАТ «Київстар» з посиланням на невідповідність касаційної скарги вимогам Господарського процесуального кодексу України просить повернути цю касаційну скаргу скаржникові, оскільки оформлення касаційної скарги порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, як зазначено вище у цій ухвалі, є підставою для залишення касаційної скарги без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.    
Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 Господарського процесуального кодексу України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). 
Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»,  Верховний Суд 
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.12.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2020 у справі №   906/693/19 залишити без руху.
2. Надати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, касаційна скарга буде повернута скаржникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                 О. В. Случ