Постанова
Іменем України
 
25 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 208/1120/18
провадження № 61-3217св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_2 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2019 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовної заяви 
 
У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «Страхова група «ТАС») про стягнення пені.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 11 листопада 2017 року між ним та ПрАТ «Страхова група «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00024054, предметом якого є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користування та розпорядженням легковим автомобілем марки INFINITI Q70, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 1 107 000,00 грн, строком дії до 11 жовтня 
2018 року.
 
15 грудня 2017 року в м. Києві за адресою: Спортивна площа, 1, біля спортивного комплексу «Палац Спорту» з парковки, розташованої біля стадіону «Олімпійський» вхід «Північній 1», його автомобіль був викрадений невідомою особою, про що були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Того ж дня, особа, яка користувалася автомобілем - 
ОСОБА_3 повідомив відповідача про настання страхового випадку, а 
18 грудня 2017 року він особисто подав до Дніпропетровського регіонального представництва ПрАТ «Страхова група «ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування та передав представнику відповідача оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і ключ від нього. Згідно з умовами укладеного договору страхування розмір страхового відшкодування складає 
1 074 952,35 грн. Відповідач, у зв`язку з переданням йому передбачених договором предметів і документів, повинен був перерахувати на його картковий рахунок у банківській установі 30 процентів суми страхового відшкодування протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати складання страхового акту (останнім днем складання якого відповідно до положень пункту 15.7 договору страхування - 13 лютого 2018 року), тобто до 06 березня 2018 року, проте кошти було перераховано лише 15 березня 2018 року. Крім того, відповідач повинен був перерахувати 70 процентів суми страхового відшкодування (774 900,00 грн) протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати складання страхового акту (останнім днем складання якого відповідно до положень пункту 15.7 договору страхування - 16 березня 2018 року), тобто до 07 квітня 2018 року, однак кошти були перераховані лише 05 травня 2018 року. 
 
Посилаючись на те, що відповідач здійснив виплату страхового відшкодування з порушенням встановлених договором строків, з урахуванням уточнень, просив стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на його користь пеню у розмірі 
731 930,13 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 рокупозов ОСОБА_2 задоволено частково.
 
Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 500 000,00 грн.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу з порушенням строків, передбачених пунктами 15.7, 15.10.2, 15.10, 15.11 Розділу 15 договору страхування від 11 листопада 2017 року, а саме 30 процентів суми страхового відшкодування ПрАТ «Страхова група «ТАС» перерахувало 15 березня 2018 року, 70 процентів - 05 травня 2018 року. Розмір пені за 9 днів прострочення складає 731 930,13 грн (81 014,13 грн + 650 916,00 грн), але урахувавши вимоги статті 551 ЦК України та те, що затримка виплати страхового відшкодування є незначною, суд вважав необхідним зменшити розмір пені до 500 000,00 грн. Суд відмовив у стягненні з відповідача витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката, у зв`язку з відсутністю доказів здійснення оплати його послуг відповідно до вимог статті 137 ЦПК України.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2019 року апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова група «ТАС» задоволено, рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову 
ОСОБА_2 відмовлено. 
 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідно до пункту 15.10.2. договору страхування від 11 листопада 2017 року страховик проводить виплату страхового відшкодування у такі строки: перша (авансова) частина у розмірі 30 процентів страхового відшкодування після реєстрації кримінального правопорушення в Єдиному реєстрі досудових розслідувань протягом 15 робочих днів з дати складання страхового акту; остаточний розрахунок (у розмірі 70 процентів страхового відшкодування) - після надання страхувальником копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, отриманого після закінчення 60 календарних днів з дати реєстрації заяви (повідомлення) про вчинення правопорушення та надання страхувальником всіх інших необхідних документів для виплати страхового відшкодування - протягом 15 робочих днів з дати складання страхового акту. 01 березня 2018 року страхувальником надано ПрАТ «Страхова група «ТАС» пакет документів, необхідних для виплати 30 процентів страхового відшкодування, 14 березня 2018 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» складено страховий акт 
№ 6854В/05/2018 на виплату 300 052,35 грн страхового відшкодування, які перераховано позивачу 15 березня 2018 року; 20 квітня 
2018 року страхувальником надано ПрАТ «Страхова група «ТАС» пакет документів, необхідних для виплати 70 процентів страхового відшкодування, 
03 травня 2018 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» складено страховий акт 
№ 12223В/05/2018 на виплату 774 900,00 грн страхового відшкодування, які перераховано позивачу 05 травня 2018 року. Урахувавши зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» не порушило строки виплати страхового відшкодування (30 процентів та 70 процентів), а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. 
 
Узагальнені доводи касаційної скарги та позиції учасників справи
 
У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_2 , у якій він просив скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2019 року, рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив належним чином умови договору страхування від 11 листопада 
2017 року, а також не надав належної оцінки наявним у справі доказам порушення ПрАТ «Страхова група «ТАС» встановленого договором строку виплати страхового відшкодування. Зокрема, апеляційний суд не звернув увагу, що відповідно до умов укладеного договору страхування ПрАТ «Страхова група «ТАС» зобов`язано було прийняти рішення про виплату йому 30 процентів страхового відшкодування та скласти відповідний страховий акт протягом десяти робочих днів з дати отримання всіх необхідних предметів і документів 
(30 січня 2018 року), тобто до 14 лютого 2018 року, та перерахувати грошові кошти протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати складання страхового акту (до 
06 березня 2018 року), проте таке перерахування було здійснено відповідачем 
15 березня 2018 року, тобто з порушенням встановленого договором строку. Прийняти рішення про виплату йому 70 процентів страхового відшкодування, та скласти відповідний страховий акт ПрАТ «Страхова група «ТАС» зобов`язано було протягом десяти робочих днів з дати отримання всіх необхідних предметів і документів (01 березня 2018 року), тобто до 17 березня 2018 року, та перерахувати грошові кошти протягом п`ятнадцяти робочих днів з дати складання страхового акту (до 07 квітня 2018 року), проте таку виплату ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснило 05 травня 2018 року, тобто з порушенням встановленого договором строку. Ураховуючи наведене вважав, що суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив його позовні вимоги про стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання за договором страхування. Вказував на те, що не ухилявся від укладення з відповідачем договору про передачу права власності на автомобіль (абандону), оскільки договором страхування не визначено, яка саме із сторін повинна надати другій стороні на підписання проект такого договору. Проте, на його думку, саме відповідач повинен був вжити заходів щодо оформлення такого договору, чого не зробив, і про необхідність прибуття для підписання такого договору його не повідомив.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2019року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.
 
Згідно частини другої статті 389 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги,підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Установлені судами фактичні обставини справи
 
Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_2 є власником легкового автомобіля марки INFINITI Q70, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
 
11 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «Страхова Група «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту 
№ FO-00024054, предметом якого є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки INFINITI Q70, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 1 107 000,00 грн, строком дії до 11 жовтня 
2018 року.
 
Розмір страхового відшкодування, розрахований за формулою, визначеною в пунктах 15.3.1, 15.3.3. договору страхування від 11 листопада 2017 року, становить 1 074 952,35 грн.
 
Згідно з пунктом 15.7. договору страхування від 11 листопада 2017 року страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, про що складає страховий акт протягом 10 робочих днів з дати отримання від страховика всіх необхідних документів, передбачених розділом 14 цього договору.
 
Підпунктом «г» пункту 14.8. договору страхування від 11 листопада 2017 року окрім загального переліку документів, які страхувальник зобов`язаний подати страховику при настанні події, заявленій як страховий випадок (пункти 14.1.-14.7.), також визначений перелік документів при настанні ризику «незаконне заволодіння», а саме:
-                        копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, отриманого після дати реєстрації заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення (в строк до 60 календарних днів з дати реєстрації такої заяви);
-                        копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, отриманого після закінчення 60 календарних днів з дати реєстрації заяви (повідомлення) про вчинене правопорушення;
-                        довідку про те, що застрахований транспортний засіб поставлений на облік в базах СНД, Інтерпол, «Угон»;
-                        оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повний комплект оригінальних ключів від застрахованого транспортного засобу та повний комплект пультів керування системами проти викрадення або ключів від них (якщо такі системи були встановлені), при цьому зазначені документи та/або предмети не надаються, якщо: а) вони залучені правоохоронними органами до матеріалів кримінального провадження - з обов`язковим документальним підтвердженням компетентним органом факту вилучення їх у страхувальника та залучення до справи, б) вони викрадені шляхом розбою/грабежу разом із застрахованим транспортним засобом - з обов`язковим документальним підтвердженням компетентним органом такого факту;
-                        договір про передачу права власності на автомобіль (абандон).   
 
Відповідно до умов пункту 15.10.2. договору страхування при втраті застрахованого транспортного засобу страховик проводить виплату відшкодування у наступному порядку. Першу (авансову) частину у розмірі 30 процентів страхового відшкодування після реєстрації кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань протягом 15 робочих днів з дати складання страхового акту, остаточний розрахунок у розмірі 70 процентів страхового відшкодування після надання страхувальником копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, отриманого після закінчення 60 календарних днів з дати реєстрації заяви про вчинене правопорушення, та надання страхувальником всіх інших, необхідних для виплати страхового відшкодування документів - протягом 15 робочих днів з дати складання страхового акту.
 
15 грудня 2017 року в м. Києві за адресою: Спортивна площа, 1, біля спортивного комплексу «Палац Спорту» з парковки, розташованої біля стадіону «Олімпійський» вхід «Північній 1», належний ОСОБА_2 автомобіль марки INFINITI Q70, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , був викрадений невідомою особою, про що було внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
 
15 грудня 2017 року користувач автомобіля ОСОБА_3 повідомив ПрАТ «Страхова Група «ТАС» про настання страхового випадку. 
 
18 грудня 2017 року ОСОБА_2 особисто подав до Дніпропетровського регіонального представництва ПрАТ «Страхова група «ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування, та передав представнику відповідача оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і ключ від нього.
 
01 березня 2018 року представником ОСОБА_2 надано ПрАТ «Страхова група «ТАС» пакет документів, необхідних для виплати 30 процентів страхового відшкодування, 14 березня 2018 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» складено страховий акт № 6854В/05/2018 на виплату 300 052,35 грн страхового відшкодування, які були перераховано позивачу 15 березня 2018 року. 
 
20 квітня 2018 року ОСОБА_2 надано ПрАТ «Страхова група «ТАС» пакет документів, необхідних для виплати 70 процентів страхового відшкодування, 
03 травня 2018 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» складено страховий акт 
№ 12223В/05/2018 на виплату 774 900,00 грн страхового відшкодування, які були перераховано позивачу 05 травня 2018 року.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
Відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
 
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
 
Згідно зі змістом пунктів 1, 2, 3 частин першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору;
 
Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (частина перша статті 990 ЦК України).
 
Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
 
Пунктом 15.7 договору страхування від 11 листопада 2017 рокувизначено, що страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування протягом 10 робочих днів з дати отримання від страховика всіх необхідних документів, передбачених розділом 14 цього договору, про що складає страховий акт на підставі якого здійснює страхове відшкодування з урахуванням пункту 15.10.2. договору страхування від 11 листопада 2017 року.    
 
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Дослідивши надані позивачем та відповідачем докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що оскільки 01 березня 
2018 року страхувальник надав пакет документів, необхідних для виплати 30 процентів страхового відшкодування, ПрАТ «Страхова група «ТАС» 14 березня 2018 року, тобто у визначений договором страхування строк (10 робочих днів з дати надання необхідних документів) склало страховий акт, а 15 березня 
2018 року, у межах п`ятнадцятиденного строку, визначеного пунктом 15.10.2 договору страхування виплатило позивачеві авансову частину страхового відшкодування. 
 
Крім того, оскільки інші необхідні для виплати 70 процентів суми страхового відшкодування документи, позивач надав ПрАТ «Страхова група «ТАС» 20 квітня 2018 року, в тому числі договір про передачу права власності на автомобіль (абандон), апеляційний суд обгрунтовано вважав, що складений 03 травня 
2018 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» страховий акт № 12223В/05/2018, та виплата страхувальнику 05 травня 2018 року остаточної суми страхового відшкодування, відбулася з дотриманням строку, визначеного у договорі страхування, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог  ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування. 
 
Посилання заявника на те, що саме страхова компанія повинна була вжити заходів для оформлення договору про передачу права власності на автомобіль є неспроможними, оскільки підпункт «г» пункту 14.8. договору страхування 
від 11 листопада 2017 року вказує на обов`язок саме страхувальника подати зазначений договір страховику. Крім того, ПрАТ «Страхова група «ТАС» неодноразово повідомляло ОСОБА_2 про необхідність укладення вказаного договору, як обов`язкової підстави для здійснення виплати всієї суми страхового відшкодування.  
 
Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, фактично зводяться до переоцінки встановлених судом апеляційної інстанції обставин та доказів, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Аналізуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, доводи касаційної скарги правильність висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
 
Керуючись статтями 400, 401, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
 
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                                    Г. І. Усик
І. Ю. Гулейков
О. В. Ступак