ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2281/20 Справа № 195/1456/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Омеко М. В. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 49 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А : 

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що 26 вересня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають двох дітей, ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 , які проживають разом з позивачем. Позивачка зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаємонерозуміння. На даний час шлюб між сторонами носить лише формальний характер.
У зв`язку з вищенаведеними обставинами примирення позивачка вважає з відповідачем неможливе, спроби збереження сім`ї є недоцільними, а тому просила розірвати шлюб між ними..
Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та шлюб між сторонами розірвано.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні заяви ОСОБА_2 залишити без розгляду.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що він бажає можливим збереження сім`ї. Апелянт вважає, що тривале розлучення із дружиною викликане економічним занепадом в державі, а тому він був вимушений виїхати за кордон на заробітки.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що збереження шлюбу є неможливим.
Колегія судді погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що сторони дійсно перебувають у шлюбі з 26 вересня 2009 року та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем.
Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на життя.
Частина 1 ст. 3 СК України проголошує, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. 
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 
Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе. 
Доводи апелянта в скарзі про те, що він вважає можливим збереження сім`ї, а тривале розлучення із дружиною викликане економічним занепадом в державі, а тому він був вимушений виїхати за кордон на заробітки, - колегія суддів вважає необґрунтованими, та такими, що не свідчать про можливість збереження сім`ї, оскільки позивачка вказувала, що на даний час шлюб між сторонами носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе, спроби збереження сім`ї є недоцільними. Доказів на спростування вказаного, відповідач ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не надав.
Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко