ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 березня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 735/1360/19
Головуючий у першій інстанції - Грушко О. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/509/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                     головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                     суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К. 
Позивач: ОСОБА_1 
Відповідач: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз»
Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про захист прав споживачів (суддя Грушко О.П.), ухвалене о 14 год. 50 хв. у смт Короп, повний текст рішення складено 16 січня 2020 року,      
                                       В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «Чернігівгаз» у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3755 грн 68 коп., а також 10 000 грн за завдану моральну шкоду. Позов мотивовано тим, що рішенням Коропського районного суду від 12 січня 2017 року було задоволено позов ОСОБА_1 і визнано дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» щодо припинення газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 незаконними та зобов`язано відповідача за власний рахунок відновити газопостачання до належного позивачеві будинку шляхом механічного під`єднання до мережі газопостачання. За доводами позивача, відповідач і досі не виконав вказане рішення суду, що призвело до порушення його прав та гарантій як громадянина України і призвело до понесення ним матеріальних витрат, оскільки погіршився його стан здоров`я. Завдана позивачеві матеріальна шкода у зв`язку з придбанням ліків становить 3700 грн. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що незаконні дії відповідача завдали йому і значних моральних страждань, які полягають у втраті впевненості у завтрашньому дні та необхідності прикладання додаткових зусиль до організації свого життя.
Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що в діях відповідача щодо не відновлення газопостачання позивачеві відсутні порушення законодавства про захист прав споживачів, враховуючи наявність заборгованості ОСОБА_1 перед оператором ГРМ, підтверджену рішенням Верховного Суду. Твердження позивача про спричинення шкоди його здоров`ю діями відповідача не підтверджено належними та допустимими доказами про причинний зв`язок між такими діями та хворобами ОСОБА_1 . Також суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту спричинення моральної шкоди недоліками (дефектами) продукції - в даному випадку продукцією є природний газ.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що Правилами постачання природного газу передбачено можливість проведення відключення газопостачання лише в разі належного вручення споживачеві попередження. Позивач вказує, що жодної заборгованості по сплаті за спожитий газ у нього перед відповідачем немає. Також ОСОБА_1 посилається, що рішенням Коропського районного суду від 26 вересня 2018 року частково задоволено його позов про захист прав споживачів до ПАТ «Чернігівгаз» і стягнуто у відшкодування вартості виготовлення змін до проекту газопостачання та вартості лічильника газу 1451 грн. За доводами позивача, суд повинен був надати оцінку в цілому як доказам, наданим відповідачем, так і доказам, наданим позивачем і мотивувати відхилення доказів останнього.
У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівгаз» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач вказує, що позивач умисно та свідомо порушив технічний стан системи газопостачання, який існував на дату винесення рішення суду від 12.01.2017 року. Також в результаті винних дій ОСОБА_1 , який свідомо пошкодив газопровід та зумовив витікання природного газу у повітря 26-27 січня 2017 року ПАТ «Чернігівгаз» зазнав втрат природного газу, а стягнення завданих збитків розглядалося в межах судової справи. Отже, за доводами відповідача, неможливість виконання рішення суду в частині відновлення газопостачання сталося через самовільне втручання позивача в систему газопостачання. Також ПАТ «Чернігівгаз» посилається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку медичних установ з 2013 року, а матеріали справи не містять доказів безпосереднього ушкодження здоров`я саме діями відповідача і не містять встановленого причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та призначеними до споживання медичними препаратами. Відповідач вказує, що Закон України «Про захист прав споживачів» передбачає відшкодування моральної шкоди лише за постачання небезпечної для життя та здоров`я людей продукції. Крім того, ПАТ «Чернігівгаз» заперечує щодо прийняття до уваги додатків до апеляційної скарги, оскільки апелянт дублює ряд доказів, уже наявних в матеріалах справи, а копія акту обстеження стану стелі в будинку і стану будинку не були подані до суду першої інстанції у визначені процесуальні строки. 
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
По справі встановлено, що між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» і ОСОБА_1 існують договірні правовідносини щодо надання послуг з газопостачання в належному ОСОБА_1 житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.26-27).
22 вересня 2016 року відбулося відключення подачі газу споживачеві ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю заборгованості, про що складено відповідний акт №32 (а.с.22).
Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 і визнано дії ПАТ «Чернігівгаз» щодо припинення газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 незаконними; зобов`язано ПАТ «Чернігівгаз» за власний рахунок відновити газопостачання до належного ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1 шляхом механічного під`єднання до мережі газопостачання (а.с.4-5).
Під час примусового виконання виконавчого листа №735/1243, виданого 31 січня 2017 року, державним виконавцем Коропського районного відділу державної виконавчої служби 02 серпня 2017 року складено Акт, за яким встановлено, що стягувач самовільно механічно від`єднав від труб лічильник газу, виконання рішення неможливе (а.с.49).
Відповідно до Акту про порушення №873 від 18 січня 2017 року встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: абонент ОСОБА_1 самовільно від`єднав лічильник газу від газопроводу механічним способом (лічильник газу з частинами газопроводу) (а.с.23).
18 січня 2017 року Коропською дільницею складено Акт №1 про неможливість виконання рішення суду абоненту ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останнім було виконано механічне втручання в систему газопостачання, а саме самовільне механічне від`єднання від труб лічильника газу (а.с.25).
Згідно з Актом про порушення №942 від 26 січня 2017 року ПАТ «Чернігівгаз» встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: 26 січня 2017 року в с.Черешеньки, в будинку ОСОБА_1 було виявлено пожежу на надземній частині газопроводу (регулятор тиску газу та верхня частина флянцевого з`єднання була демонтована, відсутня), які були знайдені в будинку споживача (а.с.28-29).  
27 січня 2017 року ПАТ «Чернігівгаз» складено Акт про порушення №948, відповідно до якого встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: 27 січня 2017 року у домогосподарстві позивача виявлено пожежу на надземній частині газопроводу, встановлена 26 січня 2017 року заглушка на флянцевому з`єднанні була демонтована механічним способом (перерізано газопровід механічним способом перед флянцевим з`єднанням (а.с.37-38).
Відповідно до Акту про пожежу від 27 січня 2017 року у господарстві ОСОБА_1 виникла пожежа у газовому стояку, причина пожежі - підпал газової суміші господарем ОСОБА_1 (а.с.42-43).
Постановою начальника Коропського районного відділу державної виконавчої служби від 17 серпня 2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу у зв`язку з перешкоджанням боржником виконання рішення (акт від 02.08.2017) (а.с.87). Судом першої інстанції встановлено, що у даному документі допущено описку - замість «боржником» має бути зазначено «стягувачем», оскільки в постанові йде посилання на акт державного виконавця від 02.08.2017 року, в якому йдеться про перешкоджання саме з боку стягувача.
У квітні 2017 року ПАТ «Чернігівгаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків за самовільне підключення до системи газопостачання. Рішенням Коропського районного суду від 07 серпня 2017 року позов задоволено; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ ГГ «Чернігівгаз» збитки за самовільне підключення до системи газопостачання у розмірі 6223,62 грн. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2017 року вказане рішення суду скасовано і у задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року задоволено касаційну скаргу ПАТ «Чернігівгаз»; рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2017 року скасовано, а рішення Коропського районного суду від 07 серпня 2017 року залишено в силі (а.с.44-48). Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що неправомірними діями відповідача, які полягають у самовільному умисному пошкодженні газопроводу, внаслідок чого стався витік природного газу у повітря, позивачу заподіяно майнових збитків, розмір яких підтверджується наданим позивачем розрахунком втрат газу у результаті пошкодження газопроводу.
26 жовтня 2018 року Коропським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №735/1243/16-ц, виданого 25.09.2018 року Коропським районним судом, про відновлення газопостачання (а.с.6).
Згідно з Актами від 16 жовтня 2018 року та від 06 листопада 2018 року Коропська дільниця не може виконати рішення Коропського районного суду від 12 січня 2017 року про відновлення газопостачання у зв`язку з тим, що абонентом ОСОБА_1 було виконано механічне втручання в систему газопостачання, а саме самовільне механічне від`єднання від труб лічильника газу. Крім цього ОСОБА_1 механічно роз`єднав ізолююче фланцеве з`єднання, самовільно механічно обрізав газопровід ввід на виході із землі, після цього пошкоджений газопровід було від`єднано від розподільного газопроводу, внаслідок чого обрізаний газопровід не перебуває в зоні дії станції катодного захисту від корозії (а.с.50, 51).
Актом державного виконавця від 03 червня 2019 року встановлено, що рішення суду виконано: механічне під`єднання будинку до мережі газопостачання здійснене боржником за власний рахунок (а.с.52).
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 , посилаючись на ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, просив суд захистити його права як споживача у зв`язку з невідновленням газопостачання до будинку і стягнути на його користь, зокрема витрачені ним кошти на придбання ліків.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За загальним правилом для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди,  причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина.
За матеріалами справи встановлено, що тривале невиконання ПАТ «Чернігівгаз» рішення суду було пов`язане з об`єктивними причинами - перешкодами, які чинилися споживачем ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується Актами про порушення, про неможливість виконання рішення, про пожежу, актом державного виконавця. Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів на підтвердження причинного зв`язку між діями відповідача і хворобами, про які вказує позивач і на лікування яких ним було витрачено кошти у розмірі 3755,68 грн.
Також суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди.
Відповідно до ст.23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено право споживачів на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції).
Враховуючи, що позивачем не надано доказів спричинення моральної шкоди недоліками (дефектами продукції), якою у даному випадку є природний газ, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього заборгованості по сплаті за спожитий газ не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки у даній справі питання наявності вказаної заборгованості не вирішувалося, а позовні вимоги пов`язувалися із невиконанням рішення суду про відновлення газопостачання до домоволодіння позивача. При цьому також не вирішувалося питання правомірності проведення відключення споживача від газопостачання. Суд першої інстанції у рішенні вказував на наявність заборгованості позивача перед позивачем за самовільне підключення до системи газопостачання.
Також не заслуговують на увагу посилання позивача на рішення Коропського районного суду від 26 вересня 2018 року, оскільки стягнення на користь ОСОБА_1 вартості виготовлення змін до проекту газопостачання не може бути безумовною підставою для стягнення на його користь вартості придбаних ліків, а також моральної шкоди у зв`язку з тривалим невиконанням рішення про відновлення газопостачання.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не конкретизує, які саме обставини не були перевірені судом першої інстанції.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.  
Позивачем до апеляційної скарги додано копії фотографій стану будинку, проте вони не можуть бути прийнятими апеляційним судом, оскільки не були подані до суду першої інстанції і позивач не обґрунтував неможливість їх подання до суду першої інстанції. Крім того, позивачем не зазначено, які обставини справи можуть підтверджувати вказані копії.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовують, оскаржуване рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 09 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови. 

Головуючий:                                                             Судді: