ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 369/10834/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції:Пінчевич Н.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  04 березня 2020 року                                                                                   м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача                    Глущенко Я.Б., 
суддів                                                            Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,
секретаря                                                  Суркової Д.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне стягнення, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у Київській області (далі - відповідач, апелянт, ГУ ДПС у Київській області), в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову від 12 липня 2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 1700,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що розгляд справи проведено за його відсутності без належного повідомлення. Крім того наголошує на тому, що він не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2019 року позов задоволено. 
Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам відповідача, викладеним у відзиві на позов. До того ж, позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце складення протокола про адміністративне правопорушення, а  тому висновки суду є помилковими. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункта 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду - скасувати, з таких підстав.
Судом установлено, що за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов`язаною з будівництвом та продажем нерухомого майна за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2018 року, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області (далі - ГУ ДФС у Київській області) 14 травня 2019 року складено акт.
ГУ ДФС у Київській області 03 липня 2019 року направлено позивачу повідомлення щодо складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення, яке відбудеться 08 липня 2019 року об 11 год. 30 хв. в приміщенні ГУ ДФС у Київській області, каб.№508. 
Оскільки позивач на складання та підписання протоколів про адміністративні правопорушення не з`явився, 08 липня 2019 року посадовою особою ГУ ДФС у Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого позивач вчинив правопорушення: пункт 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині проведення розрахунків без застосування реєстратора розрахункових операцій, відповідальність за яке передбачена статтею 16315 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
12 липня 2019 року постановою заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області Орленка І.М. позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. за порушення статті 16315 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суб`єкта владних повноважень та уважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів щодо належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та розгляд справи за його участю, що є порушенням правил рівності всіх її учасників та позбавленням позивача права на подання додаткових документів, пояснень тощо.
Колегія суддів з наведеним висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 20.1.41 пункта 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право, у тому числі, складати стосовно платників податків - фізичних осіб та посадових осіб платників податків - юридичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення у порядку, встановленому законом.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 16315 КУпАП порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 статті 254 КУпАП закріплено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
За змістом статті 256 КУпАП    у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Із протокола про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, протокол не підписала та не надала будь-яких пояснень. Відмітка про відмову підписати протокол у самому протоколі відсутня (а.с. 5).
Таким чином, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, було порушено вимоги статті 256 КУпАП, зокрема не вручено сам протокол, не роз`яснено правопорушнику його права та позбавлено можливості надати свої пояснення чи заперечення.
Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно зі статтею 2772 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Статтею 278 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;
2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Як установлено судом першої інстанції, відповідачем не надано доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
Відповідних доказів відповідачем не надано і під час розгляду справи апеляційним судом. Копії корінця повідомлення про запрошення позивача з питання складання протокола про адміністративне правопорушення та фіскального чека не є належним підтвердженням обізнаності позивача про розгляд його справи.
Також колегія суддів уважає за необхідне звернути увагу, що стаття 16315 КУпАП визначає виключний перелік суб`єктів, які можуть бути піддані адміністративному стягненню      за несвоєчасне подання звітності. До таких суб`єктів належать   посадові особи юридичних осіб, фізичні особи -   підприємці.
У період з 2012 року по 2018 рік, а також під час притягнення до адміністративної відповідальності      позивач не відносився до переліку зазначених осіб, що виключає можливість накладення на нього стягнення, визначеного положеннями статті 16315 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач не був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, місцевий суд дійшов правильного висновку про протиправність оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки остання є такою, що прийнята контролюючим органом всупереч вимогам статті 268 КУпАП, а саме за відсутності позивача та без належного та своєчасного сповіщення його про місце і час розгляду справи.
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України    за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи    статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України    визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні. 
Керуючись статтями 33, 34, 243, 272, 286, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            Я.Б. Глущенко

Судді                                                                                 О.Є. Пилипенко

                                                                                          Л.Т. Черпіцька