Постанова 
Іменем України                     

18 березня 2020 року                                                  
м. Київ
 
справа № 715/1068/17-ц
провадження № 61-26881св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., 
Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,
відповідач - суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_3,
відповідач - державний виконавець Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Панчук Людмила Василівна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу 
ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 15 вересня 2017 року у складі судді Міцней В. Ф.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»            (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з позовом до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 , державного виконавця Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції        в Чернівецькій області (далі - ВДВС Глибоцького РУЮ) Панчук Л. В. про визнання незаконними дій та бездіяльності державного виконавця, визнання незаконним звіту про вартість арештованого майна.
 
Позовна заява мотивована тим, що на виконанні ВДВС Глибоцького 
РУЮ знаходиться виконавче провадження щодо ОСОБА_4 (ВП № 53114306) 
про стягнення з неї на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості в сумі 314 869,96 грн та судових витрат у сумі 1 820,00 грн згідно з виконавчим листом              № 2-896/09, виданим Глибоцьким районним судом Чернівецької області 16 липня 2010 року. Постановою державного виконавця Панчук Л. В. від 12 грудня 
2016 року відкрито виконавче провадження, а постановою від 19 грудня 
2016 року накладено арешт на все нерухоме майно боржника.
 
04 червня 2017 року державний виконавець Панчук Л. В. винесла постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.
 
Відповідно до договору іпотеки від 31 липня 2008 року № МК/17124/1 ОСОБА_4 передала в іпотеку ПАТ «КБ «Надра» нерухоме майно, а саме: торговий павільйон, розташований у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 70,10 кв. м, до складу якого входить торговий павільйон, позначеного в плані під літ. А, цегла, вбиральні - літ. Б, колодязя - цифра І, бетонні кільця, вимощення - цифра ІІ-ІІІ, бетон.
 
16 березня 2017 року суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_3 виготовив звіт про оцінку, у якому визначено вартість нерухомого майна: торгового павільйону, розташованого у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 70,10 кв. м, в сумі 1 428 210,00 грн.
 
05 травня 2017 року державний виконавець Панчук Л. В. підготувала заявку 
на реалізацію арештованого майна у зведеному виконавчому провадженні,            а саме торгового павільйону, розташованого у будинку АДРЕСА_1 .
 
15 травня 2017 року Державне підприємство «Сетам» (далі - ДП «Сетам») виставило на реалізацію вищевказане майно.
 
Станом на момент звернення до суду з цією позовною заявою на адресу банку 
з виконавчої служби не надходило жодного повідомлення про вартість майна, що перебуває в іпотеці банку, матеріали справи не містять доказів про таке повідомлення. Крім того, ПАТ «КБ «Надра» стало відомо про виготовлення експертної оцінки іпотечного майна та передання його на реалізацію тільки 
18 травня 2017 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, про що міститься відмітка в матеріалах виконавчого провадження. Також державний виконавець ВДВС Глибоцького РУЮ                      в Чернівецькій області Панчук Л. В. не виносила постанову про призначення експерта у виконавчому провадження для визначення вартості арештованого майна.
 
При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 18 травня 2017 року ПАТ «КБ «Надра» стало відомо, що в рамках виконавчого провадження виготовлено експерту оцінку нерухомого майна, що перебуває в іпотеці банку, 
та передано це майно для реалізації до ДП «СЕТАМ».
 
ПАТ «КБ «Надра» вважало, що вказаними діями (бездіяльністю) державного виконавця Панчук Л. В. порушено право банку, передбачене частиною п`ятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», на оскарження вартості чи оцінки майна у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення про вартість чи оцінку майна.
 
Також вважає, що експертний звіт про оцінку, яким визначено вартість нерухомого майна: торгового павільйону, розташованого у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 70,10 кв. м, у сумі 1 428 210,00 грн, виготовлений 16 березня 2017 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , є необ`єктивним, незаконним та підлягає скасуванню, оскільки для оцінки майна було взято порівняльний підхід. Вибір вказаних об`єктів необ`єктивно відтворював ситуацію на ринку нерухомості Чернівецької області. У вказаних інтернет виданнях були приміщення із ціною пропозиції значно нижчою, ніж ціни обраних об`єктів. Крім того, суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_3 при виготовленні експертної оцінки про вартість майна не було враховано той факт, що вказане нерухоме майно вже перебувало на примусовій реалізації через електронні торги. Так, 21 грудня 2015 року приміщення не було реалізоване за ціною 375 393,00 грн та 04 лютого 2016 року приміщення не було реалізоване після уцінки державним виконавцем за ціною 272 576,00 грн.
 
З огляду на викладені обставини позивач просив визнати незаконним звіт про оцінку від 16 березня 2017 року, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , яким вартість нерухомого майна: торгового павільйону, розташованого у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 70,10 кв. м, визначено в сумі 1 428 210,00 грн.

 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 червня 
2017 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено. Визнано незаконним звіт 
про оцінку від 16 березня 2017 року, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , у якому визначено вартість торгового павільйону, розташованого 
у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 70,10 кв. м, у розмірі 1 428 210,00 грн.
 
Рішення мотивоване тим, що оцінка вартості зазначеного нерухомого майна не була проведена на замовлення державного виконавця, державний виконавець не надіслав позивачу як стягувачу повідомлення про проведену оцінку вартості майна, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості скористатися своїм правом подати заперечення у строк, встановлений законом.
 
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 15 вересня 2017 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 червня 2017 року у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3, державного виконавця Глибоцького РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області Панчук Л. В. про визнання незаконними дій та бездіяльності державного виконавця, визнання незаконним звіту про вартість арештованого майна.
 
Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 не є особою, яка бере участь у справі,         а оскаржуване рішення суду першої інстанції щодо визнання незаконним звіту про оцінку нерухомого майна не впливає на права ОСОБА_1 , оскільки звіт про оцінку майна виготовлений суб`єктом оціночної діяльності 16 березня 2017 року, а постанову про об`єднання виконавчих проваджень прийнято державним виконавцем 4 червня 2017 року. 
 
Аргументи учасників справи 
Узагальнені доводи касаційної скарги
 
У жовтні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних                      і кримінальних справ, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу апеляційного суду 
та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що звіт про оцінку майна не впливає на права ОСОБА_1 , адже саме у виконавчому провадженні № 53508245, де він 
є стягувачем, виготовлено звіт про оцінку, який суд визнав незаконним, 
а не у зведеному виконавчому провадженні № 53114306.
 
Доводи інших учасників справи
 
У грудні 2017 року ПАТ «КБ «Надра» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просило касаційну скаргу відхилити, а ухвалу апеляційного суду залишити без змін. Указувало, що державний виконавець 
під час виготовлення експертної оцінки порушив право банку на оскарження вартості чи оцінки майна у судовому порядку. 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних                       і кримінальних справ від 13 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження     у вказаній вище справі та витребувано її із Глибоцького районного суду Чернівецької області.
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
17 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 10 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2019 року справу № 715/1068/17-ц призначено до судового розгляду.

 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Апеляційний суд встановив, що рішеннямГлибоцького районного суду Чернівецької області від 30 червня 2017 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено. Визнано незаконним звіт про оцінку від 16 березня 2017 року, виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , у якому визначено вартість торгового павільйону, розташованого у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 70,10 кв. м, у розмірі 1 428 210,00 грн.
 
Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі заявник посилався на те, що участі у розгляді справи не брав, але зазначеним рішенням вирішено питання про його права та інтереси, тому вважає, що має право на оскарження цього рішення в апеляційному порядку.  

2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року            № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».       У частині другій розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 15 вересня 2017 року Верховний Суд здійснює у порядку та за правилами ЦПК України           в редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства          є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, 
що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
 
Цивільний процесуальний кодекс України містить декілька норм, що регулюють участь в апеляційному перегляді осіб, які не брали участі у справі. 
Так, відповідно до статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, 
які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи 
та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи 
чи інтереси. Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити 
в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 вважав, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 червня 2017 року порушуються його права, оскільки суд визнав незаконним звіт 
про оцінку майна, у якому визначено вартість нерухомого майна у межах зведеного виконавчого провадження, де він, як і ПАТ «КБ «Надра», є стягувачем щодо боржника ОСОБА_4 , і його вимоги за рахунок продажу арештованого майна задоволені не були.  
 
Частиною п`ятою статті 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга 
не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також якщо: 1) апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права 
її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено; 
2) до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження особа, яка подала скаргу, подала заяву про її відкликання; 3) скаргу подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції; 4) скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
 
Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд 
не врахував, що він звернувся до суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про його права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. 
 
З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі     у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
 
Тобто апеляційний суд повинен був відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , а в разі з`ясування, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки заявника не вирішувалося, - закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
 
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 
2019 року у справі № 235/2452/16 (провадження № 61-3433св19) та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від        17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).
 
Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги, апеляційний суд неправильно застосував норми статті 358 ЦПК України, діяв формально, що призвело до порушення права на доступ до суду, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 129 Конституції України, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою. 
 
З огляду на зазначене колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими і достатніми для скасування ухвали апеляційного суду                 й направлення справи на розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
 
Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції. 
 
Зважаючи на те що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали про відмову у прийнятті апеляційної скарги допустив порушення норм процесуального права, така ухвала підлягає скасуванню з передачею справи 
на розгляд суду апеляційної інстанції.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
З огляду на те що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове рішення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку             з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.
 
Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 15 вересня 2017 року скасувати.
 
Справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 , державного виконавця Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Панчук Людмили Василівни про визнання незаконними дій та бездіяльності державного виконавця, визнання незаконним звіту про вартість арештованого майна направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною 
та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська
 
Судді:                                                                                               С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
Є. В. Коротенко
                                                                                                            
В. М. Коротун