ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 811/1909/18	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 по справі №811/1909/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління  Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                      В С Т А Н О В И В:

                 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити йому перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", в редакції, чинній на момент призначення пенсії, постанов Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року, №657 від 30.08.2017 року, виходячи із заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Київської області про заробітну плату та окремі складові прокурора відділу прокуратури Київської області №18ф-121від 17.05.2018 року, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам, у розмірі 80% від суми заробітку, починаючи з 01.10.2017 року без обмеження граничного розміру пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумую пенсії.
          В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що з квітня 2010 року він отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 року та має право на її перерахунок у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №657 від 30.08.2017 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", якою затверджені нові схеми посадових окладів працівникам органів прокуратури. У зв`язку з цим 25.05.2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області з заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Київської області №18ф-121 від 17.05.2018 року. Проте відповідач листом №335/С-11 від 08.06.2018 року відмовив у проведенні перерахунку пенсії, пославшись на відсутність рішення Кабінету Міністрів України, який згідно зі статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VIІІ від 14.10.2014 року визначає умови та порядок перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури. Позивач, не погоджуючись з такою відмовою, посилаючись на рішення Конституційного Суду України, який неодноразово вказував на недопустимість звуження або обмеження розміру пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається спеціальними законами у зв`язку зі здійсненням особливої діяльності, просив позов задовольнити.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 року у справі №811/1909/18, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 09.08.2018 року за нововиявленими обставинами та залишено його в силі. 
03.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду про перегляд рішення суду від 09.08.2018 року у цій справі за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, а саме у зв`язку зі встановленням рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 неконституційності положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 року, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Посилаючись на цю обставину, як на виключну, позивач просив суд ухвалити нове судове рішення, яким скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 року у даній справі, а його адміністративний позов задовольнити.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами рішення суду відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд першої інстанції фактично виходив з того, що рішення Конституційного Суду України, на яке посилається позивач, на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки такі виникли до прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.
Такі висновки суд першої інстанції, з посиланням на положення статті 152 Конституції України, статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», обґрунтував тим, що за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами задовольнити. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що зміна правового регулювання правовідносин щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури, внаслідок ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019р, є підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами на підставі положень п.1 ч.5 ст.361 КАС України. Скаржник звертає увагу на те, що і після ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач відмовляється здійснити перерахунок пенсії, що також свідчить про наявність підстав для задоволення його заяви та скасування рішення суду, яким було відмовлено у задоволенні позову. Також позивач вказує на те, що як на підстави перегляду судового рішення за виключними обставинами, він посилався на судові рішення, якими встановлена бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття нормативно-правових актів, якими б, на виконання положень Закону України «Про прокуратуру», були б визначені порядок та умови перерахунку раніш призначених пенсій працівникам органів прокуратури. Але вказаним аргументам судом першої інстанції не було надано оцінки.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку за виключними обставинами є:
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
13.12.2019р. Конституційним Судом України прийнято рішення №7-р (ІІ)2019 по справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Крім цього, Конституційний Суд України встановив порядок виконання цього Рішення до врегулювання Верховною Радою вказаного питання на законодавчому рівні, а саме: «частина двадцята статті 86 Закону не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, натомість застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції:
"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
За положеннями статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відповідно до статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
За змістом статті 152 Конституції України, положень ст..91 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення Конституційного Суду України не має ретроактивної дії та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.
Вказане також вбачається і з Рішення Конституційного Суду України №7-р (ІІ)2019, в якому визначено порядок  його виконання, а саме: з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення частина двадцята статті 86 Закону не підлягає застосуванню. У свою чергу, з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України №7-р (ІІ)2019 підлягає застосуванню частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції.
На дату виникнення спірних відносин у цій справі, а також на час розгляду цієї справи в суді, у тому числі на час прийняття Кіровоградським окружним адміністративним судом рішення від 09 серпня 2018 року, правове регулювання перерахунку пенсій прокурорам було іншим, ніж те, яке стало після ухвалення Конституційним Судом рішення, у зв`язку з чим відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, діяв в межах правового поля і керувався  чинними на той момент положеннями законодавства.
З огляду на вказане, визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач, у спірних відносинах, був зобов`язаний і діяв у межах та на підставі того законодавства, яке існувало на час виникнення спірних відносин.
З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Конституційного Суду України, на яке посилається позивач, на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки такі виникли до прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. не може свідчити про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з 01.10.2017р., як про те просив позивач.
Таке право у позивача виникло з 13.12.2019р.
В той же час суд першої інстанції правильно вказав на те, що при перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Тобто, суд позбавлений процесуальної можливості здійснити судовий контроль за діями/рішеннями відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії з 13.12.2019р., оскільки такі вимоги та підстави позову не визначалися позивачем у межах цієї справи.
Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року.
Відносно аргументів позивача, які викладені в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки таким підставам для перегляду судового рішення, як наявність судових рішень, якими встановлена бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття нормативно-правових актів, якими б, на виконання положень Закону України «Про прокуратуру», були б визначені порядок та умови перерахунку раніш призначених пенсій працівникам органів прокуратури, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, посилаючись на судові рішення, позивач вказує на те, що вказані обставини є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.361 КАС України, є підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. 
Отже посилаючись на вказані обставинами, позивач сам і зазначає, що такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, але у спірному випадку судом розглядається заява позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами що не є тотожнім.
Таким чином зазначені аргументи позивача не свідчать про необгрунтованість висновків суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі №811/1909/18 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст..328. 329 КАС України.

            Повне судове рішення складено 30.04.2020р.

Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк