Ухвала
05 травня 2020 року
м. Київ
справа № 488/5861/14-ц
провадження № 61-7438ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 березня 2020 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 
до ОСОБА_2 , в якому з уточненням позовних вимог просила припинити право власності відповідача на 1/6 частку спірного будинку в тому об`ємі, 
в якому воно існувало на час відкриття спадщини у 1970 році, стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію вартості такої частки у розмірі 32 030 грн згідно висновку експерта від 31 травня 2016 року.
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 
2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/6 частку спадкового житлового будинку АДРЕСА_1 , який станом на 20 вересня 1974 року складався з житлового будинку літера А-1 площею 39,60 кв. м, де: 1-1 сіни площею 7,4 кв.м; 1-2 житлова кімната площею 16,9 кв. м; 1-3 житлова площею 13,1 кв. м; 1-4 житлова площею 
4,3 кв. м; 1-5 житлова площею 5, 3 кв. м, та з господарських споруд: сараїв літера Б та літера В; шиї погребу літера Гпд; вбиральні літера Д; огорожі № 4, № 5, № 6, № 7; замощення № 1 та басейна № 1 , відповідно до свідоцтва 
про право на спадщину за законом від 20 вересня 1974 року. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну їй частку майна у розмірі 32 030 грн. 
Зобов`язано територіальне управління Державної судової адміністрації 
у Миколаївській області виплатити ОСОБА_2 грошові кошти 
на загальну суму 32 030 грн, які були внесені нею на депозитний рахунок 
ТУ ДСА у Миколаївській області за квитанцією № N1BB540290 від 18 грудня 2018 року на суму 30 030 грн та за квитанцією № N1BB537145 від 14 лютого 2019 року на суму 2 тис. грн.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 березня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено.
Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2019 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права власності на 1/6 частку спадкового житлового будинку 
АДРЕСА_1 у складі домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 вересня 1974 року та стягнення компенсації за вказану частку у розмірі 32 030 грн відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
23 квітня 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 березня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, 
що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень, лише у тих випадках, коли таке оскарження 
є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної 
правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах 
про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, 
що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.
Ціна позову у цій справі складає 32 030 грн (вартість 1/6 частини будинку, компенсація за яку внесена відповідачем на депозитний рахунок суду), 
тобто суму, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 
210 200, 00 грн).
Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,                                  відноситься до категорії малозначних.
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі 
не встановлено. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному  оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 24 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович