ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №461/1873/17
адміністративне провадження №К/9901/32119/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні  касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.04.2017 (суддя Городецька Л.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017 (головуючий суддя  Большакова О.О., судді:  Глушко І.В., Макарик В.Я.) у справі №461/1873/17 за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0206/205050700/17 від 15.02.2017 року, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3  ст. 470  МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно накладено адміністративне стягнення за перевищення встановлених статтею 95 Кодексу строків доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, оскільки позивач не зміг своєчасно вивезти з території України транспортний засіб у зв`язку з дорожньо-транспортною подією.
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 27.04.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017, в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з думкою якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку що протокол та постанова про порушення митних правил прийняті правомірно та на законних підставах, оскільки позивач порушив вимоги частини третьої статті 470 МК України, а саме перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «OPЕL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 більш ніж на 10 діб.
Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин справи. Касаційна скарга вмотивована тим, що строки транзитного перевезення транспортного засобу були фактично порушені позивачем без наявності умислу, а внаслідок дорожньо-транспортної події.
У письмових запереченнях на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що старшим державним інспектором митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС Антонюком В.В. складено протокол №0206/205050700/17 від 24.01.2017 про порушення митних правил ОСОБА_1 . 
Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що м/п «Устилуг» Волинської митниці ДФС проводилася перевірка щодо дотримання термінів транзиту транспортного засобу «OPЕL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який був ввезений на митну територію України громадянином України ОСОБА_1 . Під час проведення перевірки в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС України, встановлено, що 13.11.2016 о 10 год. 17 хв. ОСОБА_2 по смузі руху «зелений коридор» ввіз на митну територію України через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС легковий автомобіль «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , в режимі «транзит» та станом на 24.01.2017 зазначений транспортний засіб не був вивезений з території України та не поміщений у інший митний режим, чим порушено вимоги  ст. 95 МК України.
24.01.2017 ОСОБА_1 начальником митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС направлено протокол про порушення митних правил № 0206/205050700/17, та повідомлено, що розгляд справи відбудеться 15.02.2017 з 10:00-12:00 год. Крім того, роз`яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
13.02.2017 на Волинську митницю ДФС від ОСОБА_3 надійшов лист від 30.01.2017, відповідно до якого останній вказав про причини та підставу не вивезення транспортного засобу за межі митної території України. При цьому, разом з листом ОСОБА_2 надіслав копію повідомлення про ДТП від 21.11.2016, відповідь Львівської митниці ДФС від 01.12.2016 №19906/10/13-70-18-02/40 та фото транспортного засобу.
В подальшому, постановою у справі про порушення митних правил № 0206/205050700/17 від 15.02.2017, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. 
Судами також встановлено, що перевищення строку ввезення автомобілю у митному режимі «транзит» позивач пояснив перебуванням автомобіля на ремонті на станції технічного обслуговування  внаслідок дорожньо-транспортної події. На підтвердження несправності автомобіля марки «OPЕL ASTRA» позивач в судовому засіданні надав копію довідки приватного підприємця ОСОБА_4 від 27.02.2017, копію акта приймання - передачі виконаних робіт від 27.02.2017, копію товарного чеку, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 
Статтею 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
При цьому, згідно з частиною другою цієї статті, до цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).
В пункті 57 частини 1 статті 4 МК України закріплено визначення поняття «товари», якими є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом (частина 1 статті 381 МК України).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Відповідно до частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом частини 1 статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Частиною 1 статті 192 МК України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Відповідно до пункту 2 розділу 8 («Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили») Порядку №657 факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.
Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (пункт 3 розділу 8 Порядку №657).
Згідно з пунктом 5 розділу 8 Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Отже, підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною 3 статті 470 МК України, є, окрім підтвердження обставин аварії/непереборної сили відповідними документами, вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.
Перевіривши вмотивованість та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, Суд взяв до уваги наступне, згідно із нормами частини другої статті95 Митного кодексу України до строків транзитного переміщення не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 Митного кодексу України, тобто аварії або дії обставин непереборної сили. Згідно частини першої статті 460 Митного кодексу України , вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470, внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.
Митним кодексом України продовження строку транзитного переміщення унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не передбачено. Однак в разі недотримання строку транзитного переміщення внаслідок непереборної сили перебіг строку транзиту на час дії цих обставин, що підтверджено відповідними документами, зупиняється.
Під час судового розгляд справи встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують неможливість завершення митного оформлення транспортного засобу в режимі транзит шляхом його вивезення або декларування до іншого митного режиму. Довідка та документація, на яку посилається позивач не містять відомостей про те, що автомобіль був не на ходу.
Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до  ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями  341,  345,  349,  350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ: 

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 27.04.2017  та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017 у справі №461/1873/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду