УХВАЛА

30 березня 2020 року 
Київ
справа №240/9824/19
адміністративне провадження №К/9901/8872/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Ханової Р.Ф., 
суддів - Гончарової І.А,     Олендера І.Я.,          

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від  29 листопада 2019 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року
у справі №240/9824/19
за позовом Управління праці та соціального захисту Житомирської районної державної адміністрації
до Головного управління ДФС у Житомирській області 
про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду  від 29 листопада 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі №240/9824/19, предметом спору у якій є визнання протиправним та скасування рішення від 26 липня 2019 року №0099645114, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 13212,16 гривень та нараховано пеню у розмірі 1181,16 гривень за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21 січня 2016 року до 08 липня 2019 року. 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від  29 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року, позов задоволено частково, скасовано рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 26 липня 2019 року №0099645114 в частині застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 13115,01 гривень та нарахування пені у розмірі 1180,35 гривень за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 червня 2019 року по 08 липня 2019 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі №240/9824/19 і ухвалити нове судове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.  
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства  України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
В свою чергу, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з пункту 6 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб віднесено до категорії справ незначної складності.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
На час звернення позивача з адміністративним позовом - 2019 рік, відповідно до норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2019 року встановлено 1921,00 гривень.
Предметом позову у цій справі є вимога про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 26 липня 2019 року №0099645114 на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до позивача застосовано штраф у розмірі 13212,16 гривень та нараховано пеню у розмірі 1181,16 гривень за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21 січня 2016 до 08 липня 2019 року, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа за критерієм, встановленим пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, є справою незначної складності.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскільки оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини  відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від  29 листопада 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі №240/9824/19  за позовом Управління праці та соціального захисту Житомирської районної державної адміністрації до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Р.Ф. Ханова

Судді                                                                                                    І.А. Гончарова

                                                                                                         І.Я.Олендер