ПОСТАНОВА
Іменем України

29 квітня 2020 року 
Київ
справа №826/4598/16
адміністративне провадження №К/9901/45871/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження  касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року (колегія суддів: Глущенко Я.Б., Сорочко Є.О., Шелест С.Б.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправною та скасування постанови, -
ВСТАНОВИВ:
У березні 2016 року Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ        "БРОКБІЗНЕС" звернулось до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якому просить  суд скасувати постанову №68/13-15/13/5 від 02.03.2016 про застосування штрафної санкції за порушення, вчинені на ринках фінансових послуг.
Позов  обґрунтовано тим, що розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №2776 від 17.11.2015 було виконано Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ        "БРОКБІЗНЕС", а тому, відсутні підстави для прийняття оскаржуваної постанови.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 липня 2016 року    скасовано.
Позов    задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, №68/13-15/13/5 від 02 березня 2016 року про застосування санкцій за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес».
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції,  відповідач  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що позивачем допущені порушення ст. 20 Закону № 85/96-ВР та п. 2.15 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 №40, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за №805/8126 щодо недотримання обов`язків страховика, визначених ст. 20 Закону № 85/96-ВР,  тому притягнуто до відповідальності.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 вересня  2017  року   відкрито касаційне провадження.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Справу передано до Верховного Суду.
У зв`язку з відсутністю клопотань про участь в судовому засідання, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не  підлягає   задоволенню   з таких підстав.
Судами встановлено, що  між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №006-0464071НТ від 18.09.2014 від 18.09.2014, за яким застраховано автомобіль Audi A4 р.н. НОМЕР_1 (далі - договір).
11.08.2015 стався страховий випадок, що має ознаки страхового, внаслідок чого під керуванням автомобілем ОСОБА_2 , пошкоджено застрахований автомобіль згідно договору.
16.09.2015 за вих. №1568-11 Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "БРОКБІЗНЕС" отримано заяву щодо напрямку виплати страхового відшкодування за підписом ОСОБА_1 , відповідно до якої страхове відшкодування має сплачуватися за рахунок ДП «АУДІ ЦЕНТР ПЛЮС» та копії рахунків - фактур від 31.08.2015 №0000026571 та №0000026752 на загальну суму 357 335,76 грн.
Також до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг  надійшло звернення Громадської організації "Всеукраїнське об`єднання споживачів страхових послуг "Страховий захист" в інтересах ОСОБА_1 щодо невиконання Товариством зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту №006-0464071/01НТ від 18.09.2014 та порушення Товариством вимог законодавства про фінансові послуги.
19.10.2015 на адресу Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ  "БРОКБІЗНЕС" надійшла вимога Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг вих. №6762/13-в від 15.10.2015 щодо надання інформації та документів стосовно виконання позивачем зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту №006-0464071/01НТ від 18.09.2014.
Листом вих. №1762-11 від 23.10.2015 Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ  "БРОКБІЗНЕС" надано відповідь Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, зокрема повідомлено відповідача, що після надання страхувальником документів, Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" повернеться до подальшого розгляду справи №56189.
Водночас, 02.11.2015 на адресу позивача надійшов акт Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про правопорушення, вчинені Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" на ринку фінансових послуг №777/13-15/13-6 від 30.10.2015.
На підставі вказаного акту, за результатами розгляду справи про правопорушення на ринку фінансових послуг відповідачем прийнято розпорядження №2776 від 17.11.2015 "Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "БРОБІЗНЕС" (далі - розпорядження №2776).
Розпорядженням №2776 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг постановила зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 08.12.2015.
Листом №2067-11 від 07.12. 2015 позивач повідомив відповідача про виконання розпорядження №2776 шляхом прийняття рішення від 07.12.2015 вих. 2066-11 про відмову у виплаті страхового відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспорту №006-0464071/01НТ від 18.09.2014.
В подальшому, 14.01.2016 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг прийнято постанову №11/13-15/13/5 про застосування штрафної санкції за правопорушення вчинені на ринках фінансових послуг Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ  "БРОКБІЗНЕС", якою застосовано до позивача штрафну санкцію в розмірі 1 700, 00 грн.
Підставою для винесення оскаржуваної постанови було невиконання Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ  "БРОКБІЗНЕС"  розпорядження №2776, оскільки позивачем прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування громадянці ОСОБА_1  не у відповідності до договору добровільного страхування наземного транспорту №006-0464071/01НТ від 18.09.2014.
Сума штрафної санкції позивачем сплачена.
Разом із тим, враховуючи, що порушення, про яке йшлось у розпорядженні від 17 листопада 2015 року №2776, не було усунуто Товариством, керуючись абз. 18 п. 2.4 розділу ІІ Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, 10 лютого 2016 року відповідачем складено акт №81/13-14/13/5 про порушення позивачем пункту 5.9 розділу V Положення, яким встановлено обов`язковість рішень Комісії.
За наслідками розгляду цього акту, висловлених до нього позивачем заперечень, відповідач дійшов висновку про допущення позивачем порушення, яке проявилось у невиконанні обов`язкового розпорядження Комісії, та прийняв постанову від 02 березня 2016 року №68/13-15/13/5, якою до Товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 3    400,00 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем допущено вказані порушення та не  виконано вимоги розпорядження, що призвело до правомірного застосування штрафних санкцій.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд вказав, що  розпорядження № 2776, за невиконання якого позивача притягнуто до відповідальності скасовано в судовому порядку. Відтак відсутні підстави для притягнення до відповідальності.
Колегія суддів, дослідивши в межах касаційної скарги  спірні правовідносини, зазначає наступне.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" № 2664-III (далі - Закон № 2664-III) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції: у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.
Згідно з положеннями ст. 39 вказаного Закону у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.
Пункт 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 2664-III передбачає, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати захід впливу як накладення штрафів в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 2664-III Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із змісту розпорядження №2776 убачається, що до Нацкомфінпослуг надійшло звернення Громадської організації "Всеукраїнське об`єднання споживачів страхових послуг «Страховий захист» в інтересах ОСОБА_1 щодо невиконання Товариством зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту №006-0464071/01НТ від 18.09.2014 та порушення Товариством вимог законодавства про фінансові послуги.
На аркуші 3 розпорядження № 2776 зазначено, що станом на 23.10.2015 Товариство не прийняло рішення щодо виплати страхового відшкодування або відмови у виплаті такого.
Відповідач дійшов висновку, що позивачем порушено вимоги законодавства у сфері фінансових послуг, а саме: ч. 2 ст. 20 Закону України «Про страхування» щодо не виконання Страховиком інших обов`язків, що передбачені договором страхування; п. 2.15 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 №40, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за №805/816 щодо не дотримання обов`язків Страховика, визначених статтею 20 Закону України «Про страхування».
Зважаючи на те, що відповідно до абз. 18 п. 2.4 розділу ІІ Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, якщо до особи застосований захід впливу у вигляді штрафної санкції (штрафу) за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, і цією особою сплачено штраф, але правопорушення, за яке застосовано штрафну санкцію (штраф), не усунено, то до такої особи може бути застосований захід впливу, передбачений підпунктом 1 пункту 2.1 цього розділу, та згідно 4.25 розділу IV цього Положення застосування заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги не звільняє особу від обов`язку припинити порушення, відповідач прийняв постанову від 02 березня 2016 року №68/13-15/13/5, якою до Товариства застосовано штрафну санкцію у розмірі 3        400,00 грн.
Проте судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року у справі №826/28162/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року, позов ПАТ «Страхова компанія ««Брокбізнес» задоволено частково: визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 17.11.2015 року №2776 «Про застосування заходу впливу до ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес».
Також, зазначеним судовим рішенням установлено, що ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» правомірно було відмовлено ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування по Договору добровільного страхування наземного транспорту №006-046407/01НТ від 18.09.2014, про що позивачем 07.12.2015р. було прийнято відповідне рішення №2066-11.
Позивачем було виконано оскаржуване розпорядження №2776 шляхом направлення до відповідача 07.12.2015р. рішення №2066-11 про відмову ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування по Договору добровільного страхування наземного транспорту №006-046407/01НТ від 18.09.2014.
На підставі чого, Окружний адміністративний суд м. Києва, розглядаючи справу №826/28162/15, дійшов до висновку, що Розпорядження №2776 від 17.11.2015р. «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» прийнято Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; не обґрунтовано, тобто не з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Частиною 3 ст. 254 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)  передбачено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Зважаючи, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що позивачем виконано Розпорядження №2776, а також те, що це Розпорядження є протиправним, у зв`язку із чим скасоване,  колегія суддів  погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про   відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг залишити без задоволення.
Постанову Київського  апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                          А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                    Л.Л. Мороз

                                                                                                              А.І. Рибачук