ПОСТАНОВА
Іменем України

19 червня 2020 року 

Київ

справа №520/12807/19

адміністративне провадження №К/9901/5904/20

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак     М. Б., судді - Гімон М.  М., Усенко Є.  А.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29   листопада 2019 року (суддя Волошин Д.  А.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року (судді Старостін В.  В., Рєзнікова С.  С., Бегунц А.  О.) у справі № 520/12807/19 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства    про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИЛА:

27 листопада 2019 року Головне управління ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС у Харківській області) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути до бюджету України з Первомайського комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства 147601,41 грн у рахунок погашення податкового боргу.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 29   листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27  січня 2020 року, позовну заяву ГУ ДПС у Харківській області повернув позивачу.

Не погодившись із ухваленими у справі судовими рішеннями, ГУ ДПС у Харківській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій, просить їх скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу, позовна заява повертається позивачеві.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що позов з вимогою про стягнення коштів, яка ґрунтується на підставі рішення контролюючого органу, може бути ним поданий до суду у тримісячний строк з дня виникнення підстав, що дають йому повноваження на пред`явлення визначених законом вимог, але не раніше закінчення шестимісячного строку, встановленого для судового оскарження такого рішення.

Суди встановили, що 27 листопада 2019 року позивач подав до суду позовну заяву про стягнення з відповідача податкового боргу; позовні вимоги обґрунтував наявністю у відповідача податкового боргу перед бюджетом в розмірі 147601,41 грн, що виник внаслідок несплати сум грошових зобов`язань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 27 серпня 2019 року № 0005455505 та від 7 жовтня 2019  року № 0010595505, а також 42796,51 грн пені; зазначені податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем 1 та 10 жовтня 2019 року відповідно.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки у даній справі позов до суду поданий 27 листопада 2019  року - до закінчення шестимісячного строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України, у суб`єкта владних повноважень право на пред`явлення визначених законом позовних вимог в цій частині ще не виникло, а тому зазначений позов підлягав поверненню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених  статтею 341  цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, КАС України,

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

2. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року та ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29   листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М.  Б. Гусак

Судді:                                                                                                     М.  М. Гімон

                                                                                                    Є.  А. Усенко