ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

24 березня 2020 року 
справа №640/19275/18
адміністративне провадження №К/9901/4456/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Ханової Р. Ф. (суддя-доповідач),
суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області
на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 у складі колегії суддів Собківа Я. М., Вівдиченко Т. Р., Ганечко О. М.,
у справі № 640/19275/18
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДФС у Київській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В :

І. Історія справи

1. ОСОБА_1 (далі - позивач у справі) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. 09.04.2019 Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив рішення, яким позов задовольнив повністю, визнав дії податкового органу щодо опису майна у податкову заставу протиправними, а саме у прийнятті рішення від 19.10.2018 №224 про опис майна у податкову заставу та зобов`язав відповідача виключити з акта опису майна від 19.10.2018 №120 зазначений в акті опису майна транспортний засіб.

3. 12.07.2019 Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв ухвалу, якою заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково, стягнув на користь позивача здійснені витрати щодо сплати судового збору у розмірі 704,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

4. Не погоджуючись з ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.07.2019 позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду в частині відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення та прийняти нову, якою задовольнити його заяву у повному обсязі.

5. 07.11.2019 Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу позивача задовольнив, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2019 в частині відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу скасував та прийняв в цій частині нове рішення, яким стягнув з Головного управління ДФС у Київській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 300 грн.

6. Не погодившись з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2019 відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2019 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні вимог даного позову.

7. 07.11.2019 Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишив без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2019 - без змін.       

8. 18.12.2019 Верховний Суд (адміністративне провадження №К/9901/34511/19) ухвалою відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою податкового органу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019.

9. 02.12.2019 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача від 27.11.2019 про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

ІІ. Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції

10. 27.01.2020 Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалив додаткову постанову, якою заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнив частково, стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області  судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8400 гривень 00 копійок. В іншій частині заяви відмовив.

11. Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи постанову, за результатами оцінки наданих позивачем доказів, дійшов висновку, що сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.07.2019 року та апеляційної скарги Головного управління ДФС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2019 у розмірі 23 100 грн. не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. Суд апеляційної інстанції визнав, що матеріали справи не підтверджують фактичне виконання адвокатом усіх послуг, перелік яких наведений в акті приймання-передачі наданих послуг від 27.11.2019 та обґрунтованість тривалості часу, вказаного в акті, необхідного адвокату на надання цих послуг.

12. Суд апеляційної інстанції врахував складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг в частині надання консультації та роз`яснення правових питань в межах апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.07.2019 та безпосереднє написання адвокатом цієї апеляційної скарги, ціну позову, значення справи для позивача у порівнянні з розміром судових витрат, які позивач просить стягнути з відповідача, та визнав, що справедливою та співмірною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу є 8400 грн (із розрахунку 4 години х 2100 грн).

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. Не погодившись з цим судовим рішенням податковий орган подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. 

14. В касаційній скарзі відповідач викладає зміст норм частин першої, третьої статті 252, статті 134, частин першої, дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зазначає про не підтвердження фактичного виконання адвокатом всіх послуг, перелік яких наведений в акті приймання-передачі наданих послуг від 27.11.2019, наголошує на неспівмірності заявлених до відшкодування сум витрат на правничу допомогу складності справи та обсягу наданих послуг.

15. Одночасно податковий орган заявив клопотання про заміну сторони її правонаступником згідно зі статтею 52 КАС України, а саме Головне управління ДФС у Київській області замінити на Головне управління ДПС у Київській області у зв`язку з реорганізацією податкового органу.
Суд визнає заявлене клопотання обґрунтованим та здійснює заміну відповідача у справі Головне управління ДФС у Київській області на Головне управління ДПС у Київській області.

IV. Процесуальна історія справи в суді касаційної інстанції

16. 20.02.2020 Верховний Суд прийняв ухвалу, якою відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача та витребував з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №  640/19275/18.

17. 12.03.2020 справа № 640/19275/18 надійшла до Верховного Суду.

18. Від позивача відзив на касаційну скаргу податкового органу на адресу Суду не надходив, що не перешкоджає касаційному перегляду додаткової постанови суду апеляційної інстанції.

19. Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

20. Верховний Суд, переглянувши додаткову постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність судом норм процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

21. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

22. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

23. Касаційна скарга підлягає перегляду в межах доводів та вимог відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України

V. Обґрунтування заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та докази на підтвердження їх понесення.

24. Професійна правнича допомога ОСОБА_1 надавалася адвокатом Кириченко Романом Юрійовичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КВ №005594 від 23.04.2015), на підставі договору від 31.10.2018 б/н, яким передбачено вартість наданої адвокатом правової допомоги, виходячи з погодинної ставки у розмірі 2100,00 грн, остаточна вартість наданої за даним договором правової допомоги визначається сторонами в Акті приймання-передачі наданих послуг від 27.11.2019.

25. Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 27.11.2019 до вказаного договору, сторони погоджують, що адвокатом надано правові послуги у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді апеляційної інстанції по справі № 640/19275/18 з питання, яке визначене пунктом 3.1 договору, а саме:
а) розроблення, структуризація та складання процесуальних документів: апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції  від 12.07.2019 у справі № 640/19275/18 з питань ухвалення додаткового судового рішення і заяви від 26.09.2019 у справі № 640/19275/18, подання апеляційної скарги і заяви від 26.09.2019 на підпис клієнту, направлення від імені клієнта цих документів до суду реєстрованими поштовими відправленнями, - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 3 години;
б) сплата за клієнта судового збору згідно квитанції від 27.09.2019 №28381422-1 в розмірі 1921,00 грн, складання заяви від 27.09.2019 по справі № 640/19275/18, подання заяви від 27.09.2019 на підпис клієнту, направлення від імені клієнта заяви від 27.09.2019 з додатками до суду реєстрованим поштовим відправленням, - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 1 година;
в) розроблення, структуризація та складання процесуальних документів: відзиву від 04.11.2019 на апеляційну скаргу відповідача по справі № 640/19275/18, подання відзиву на підпис клієнту, направлення від імені клієнта відзиву від 04.11.2019 з додатками до суду реєстрованим поштовим відправленням, - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 5 годин;
г) надання клієнту роз`яснень щодо судової практики зі спірних правовідносин по справі № 640/19275/18 в аспекті оскаржуваних в цій справі рішення суду першої інстанції від 09.04.2019 та ухвали суду першої інстанції від 12.07.2019, - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 2 години.
Сукупний обсяг наданої допомоги складає 11 годин, загальна вартість - 23100 грн.

26. Оплата наданих послуг підтверджується наявним в справі прибутковим касовим ордером від 27.11.2019 року № 1-27-11/19 на суму 23 100 грн.

VI.          Джерела права

27. Кодекс адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV (в редакції чинній на час ухвалення рішення)

27.1. Частини перша та третя статті 132

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
на професійну правничу допомогу;
сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

27.2.          Стаття 134. Витрати на професійну правничу допомогу

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

27.3.          Частина перша статті 139. Розподіл судових витрат

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

28. Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

29. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

29. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

30. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

31. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

VII.          Позиція Верховного Суду

32. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

33. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

34. Судом апеляційної інстанції при вирішенні справи враховані критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, суд врахував обсяг фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількість витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірність обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу та визнав частково обґрунтованою заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки матеріали справи не містять жодних посилань про необхідність надання адвокатом послуг, що стосуються доводів та обґрунтувань апеляційної скарги податкового органу, жодних процесуальних документів у межах цього апеляційного провадження адвокат позивача не складав та участі у судовому засіданні не брав, також матеріали справи не підтверджують фактичне виконання адвокатом усіх послуг, перелік яких наведений в акті приймання-передачі наданих послуг від 27.11.2019 та обґрунтованість тривалості часу, вказаного в акті, необхідного адвокату на надання таких послуг.  

35. Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що справедливою та співмірною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу є 8400 грн, виходячи з обґрунтованості витрат лише в частині надання консультації та роз`яснення правових питань в межах апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.07.2019 та безпосереднє написання адвокатом цієї апеляційної скарги.

36. Доводи податкового органу наведені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду апеляційної інстанції в частині задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідач побудував доводи касаційної скарги виключно на висновках суду апеляційної інстанції, викладених у додатковій постанові, які покладені судом в основу відмови у задоволенні заяви в частині стягнення судових витрат.

36. Суд також звертає увагу на відсутність з боку відповідача клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач в касаційній скарзі не доводить неспівмірність витрат, задоволених судом до відшкодування позивачу, належними та допустимими доказами, зокрема не надав будь-яких доказів того, що ціни на послуги адвоката (почасові ставки визначені договором) є явно завищеними на ринку юридичних послуг.

VIII.          Висновки

37. Суд, переглянувши додаткову постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційної скарги податкового органу, внаслідок чого касаційна скарга залишається без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі № 640/19275/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                     Р. Ф. Ханова

Судді:                                                                                                                  І. А. Гончарова

                                                                                                                        І. Я. Олендер