ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 р.	Справа № 520/11948/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,
представників сторін : позивача - Кундіуса І.В., відповідача - Бирки Ю.В., 
свідка - ОСОБА_1 І. ОСОБА_2 ,

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеком-комплекс" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків, повний текст складено 12.03.20 року по справі № 520/11948/19
          за позовом        Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеком-комплекс"  
          до        Головного управління Державної податкової служби у Харківській області                
          про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень,
ВСТАНОВИВ
Товариство з обмеженою відповідальністю «Телеком-Комплекс» (далі по тексту - ТОВ «Телеком-Комплекс», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту – ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, прийнятих судом, просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.08.2019 № 00000831405, № 00000841405, № 00000851405.
В обґрунтування позовних вимог позивач стверджував, що господарські відносини між ТОВ «Телеком-Комплекс» та його контрагентами ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «ЛІГАТОРГ», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ГАЛИОН-Д» повністю підтверджені первинними документами. Проведені господарські операції були зумовлені потребами реальної діяльності, відбулись у дійсності, були направлені на реальне настання правових наслідків, спричинили настання змін у складі та структурі активів учасників господарських операцій. Враховуючи викладене, вважає безпідставними висновки відповідача про фіктивний характер господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, а прийняті на підставі цих висновків податкові повідомлення-рішення – протиправними та такими, що підлягають скасуванню. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 по справі № 520/11948/19 позов ТОВ «Телеком-Комплекс» залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 по справі № 520/11948/19, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що виходячи зі змісту акту перевірки, відсутність об`єктів оподаткування податком на додану вартість, на яку посилається суд першої інстанції, не була підставою для висновків про заниження позивачем грошових зобов`язань з ПДВ та податку на прибуток. При цьому, судом не враховано, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесено не лише по податку на додану вартість, а й по податку на прибуток. 
Стверджує, що здійснення господарських операцій позивача із ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «ЛІГАТОРГ», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ГАЛИОН-Д» повністю підтверджено первинними документами, наданими до перевірки, а замовлення позивачем відповідних послуг та придбання товарів зумовлені потребами господарської діяльності позивача. З посиланням на ч.1 ст.32, ч.2 ст.62 Господарського кодексу України, ст.838 Цивільного кодексу України стверджує, що позивач як підрядник не обмежений у можливості самостійно, на власний розсуд та ризик залучити інших осіб (субпідрядників) до виконання договору. При цьому, в силу п.22.1 ст.22, пп.14.1.85 п.14.1 ст.14, пп. «б» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, господарські операції між позивачем та субпідрядником є об`єктом оподаткування ПДВ, як і господарські операції між позивачем та замовником відповідних робіт.  Зазначив, що роботи, до виконання яких позивачем було залучено субпідрядників ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «ГАЛИОН-Д» були прийняті замовниками робіт – ТОВ «Укртрансзв`язок», ПАТ «Укргідроенерго», ТОВ «НВП Техногаз» без жодних зауважень та заперечень. Враховуючи викладене, вважає безпідставними застереження суду першої інстанції про те, що позивач за умовами договорів із основними замовниками був зобов`язаний виконати проектні роботи власними силами, та вказує, що за своїм змістом положення договорів, наведені судом, не є забороною або обмеженням на залучення субпідрядників. Також вважає необґрунтованими твердження суду першої інстанції про те, що ГЕС, на території яких виконувались монтажні та пусконалагоджувальні роботи, є об`єктом підвищеної небезпеки та мають режим обмеженого доступу. Вказує, що монтування автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення на гідротехнічних спорудах не передбачало виконання робіт у приміщеннях, доступ до яких було обмежено у зв`язку з вимогами збереження державної чи комерційної таємниці, частина робіт проводились поза межами гідротехнічних споруд та території ГЕС, а відтак, для осіб, які проводили монтування вказаних автоматизованих систем, не потрібно було наявності спеціальних дозволів з боку замовників робіт або ГЕС. 
Зазначив, що протоколи допиту директора ТОВ «Лордфілк» ОСОБА_3 та директора ТОВ «Еліт Техно» ОСОБА_4 , отримані під час досудового розслідування кримінальних проваджень, до винесення вироків у цих кримінальних провадженнях не є належним і допустимим доказом відсутності реального характеру правових наслідків господарських операцій, що мали місце між позивачем та вказаними вище контрагентами. Вказав, що кримінальне провадження № 32016080000000009 закрите 28.08.2018, в ході розслідування зазначеного кримінального провадження не здобуто доказів, які б свідчили про фіктивність контрагентів позивача. Крім того, з 2016 року вказані вище особи не працюють на ТОВ «Лордфілк» та ТОВ «Еліт Техно», наразі підприємства очолюють інші директори, а відтак, відсутні правові підстави вважати пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належним доказом.
Твердження суду першої інстанції про те, що окремі підприємства-субпідрядники були зареєстровані за невеличкий термін (від одного місяця до трьох) до виконання договору з позивачем, на думку позивача, є упередженим, необґрунтованим та не доводить відсутності об`єкту справляння ПДВ у відносинах між позивачем та субпідрядниками. 
Пояснив, що факт придбання та перевезення обладнання від постачальників ТОВ «Амра Груп», ТОВ «Укрпромобладнання», ТОВ «Галион-Д» повністю підтверджується первинними документами (податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними), вказане обладнання було реалізовано позивачем покупцям ТОВ «Укртрансзв`язок», ТОВ «СВТ-Плюс», ПрАТ «СМУ № 24». Надані позивачем товарно-транспортні накладні містять всі обов`язкові реквізити первинного документа, дати перевезення товарів та руху автомобіля, а тому судження суду першої інстанції щодо відсутності часових параметрів руху автомобілів є безпідставним та свідчить про неповне дослідження доказів по справі. 
З огляду на наведене, вважає, що фактичні обставини, які відбулися у спірних правовідносинах засвідчують правомірність нарахування позивачем податкового кредиту та валових витрат відповідно до податкових накладних та первинних документів, оформлених за результатами господарських відносин із ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «ЛІГАТОРГ», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ГАЛИОН-Д».
Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 по справі № 520/11948/19, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач в надісланому до суду письмовому відзиві та його представник у судовому засіданні просили суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Зазначили, що позивачем під час перевірки було надано документи щодо предмету перевірки не в повному обсязі, що зафіксовано актами від 14.06.2019, 18.06.2019 та від 25.06.2019. Зокрема, позивачем не надано документів, які підтверджують згоду замовників ТОВ «Укртрансзв`язок», ТОВ «Укргідроенерго», ТОВ «НВП Техногаз» на залучення позивачем як підрядником до виконання робіт субпідрядників ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «ГАЛИОН-Д», незважаючи на те, що надання такої згоди в письмовій формі прямо передбачено відповідними договорами. Крім того, договорами з вказаними замовниками заборонено передання будь-якої інформації третім особам без отримання попереднього дозволу замовника, однак, доказів існування таких дозволів позивач ані до перевірки, ані до суду не надав. Також, позивачем не надано документів про узгодження питання фактичного знаходження працівників підприємств-субпідрядників на територіях ГЕС, які є об`єктами підвищеної небезпеки, де встановлено режим особливого доступу. 
Пояснили, що позивачем не було надано до перевірки доказів фактичного отримання товарів від ТОВ «Амра Груп», ТОВ «Лігаторг», ТОВ «Укрпром-обладнання», ТОВ «Галион-Д», зокрема, документів складського обліку по рахунку 201 «Сировина та матеріали», в яких мали відображатися операції з придбання та використання у виробництві товарів, прибуткових ордерів, актів приймання матеріальних цінностей, копії довіреностей на отримання ТМЦ, а також документів на підтвердження якості придбаного товару. Вказали на неналежне оформлення товарно-транспортних накладних щодо перевезення ТМЦ від вказаних вище постачальників.
Відмітили, що всі контрагенти позивача були створені за місяць або декілька місяців до відносин з позивачем, а укладені з ними договори передбачали виконання специфічних видів робіт, зокрема, проектування та монтування автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення на гідротехнічних спорудах. При цьому, позивачем не обґрунтовано прийнятого рішення при виборі контрагентів та не надано жодних доказів дотримання доктрини обачності та обережності при виборі контрагентів. 
Враховуючи викладене, вважають обґрунтованим висновок акту перевірки про завищення позивачем витрат та податкового кредиту по відносинам із ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «ЛІГАТОРГ», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ГАЛИОН-Д» та не вбачає підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
28.05.2020 у судовому засіданні судом апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_5 . 
Свідок пояснив, що працює у ТОВ «Телеком-Комплекс» на посаді заступника директора з виробничих питань. Зазначив, що приймав участь у встановленні системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення у разі їх виникнення на об`єктах ТОВ «Укргідроенерго», ТОВ «Укртрансзв`язок» та ТОВ «НВП Техногаз». Пояснив, що на об`єктах перебували працівники позивача та підрядних організацій, допуск працівників до проведення робіт на території ГЕС відбувався шляхом внесення відповідних записів на прохідній, та направлення листів про надання дозволу на виконання окремих видів робіт, які передбачають надання такого дозволу, зокрема, які стосувалися головного щита управління. На запитання суду, представники яких саме підрядних організацій брали участь у виконанні робіт на територіях ГЕС, свідок відповісти не зміг. Також, свідок не зміг пояснити суду, яку частину технічної документації було виготовлено безпосередньо ТОВ «Телеком-Комплекс», а яку частину – субпідрядними організаціями. 
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, показання свідка, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області (правонаступником якого є ГУ ДПС у Харківській області – відповідач по справі) відносно позивача була проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток і податку на додану вартість при здійсненні господарських взаємовідносин з ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «ЛІГАТОРГ», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ГАЛИОН-Д», а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг) за період декларування травень 2016р.-травень 2019р.
За результатами перевірки складено акт від 03.07.2019 за №2288/20-40-14-05-07/32870361, яким зафіксовано порушення ТОВ «Телеком-Комплекс» : 
1) ст.ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», п.п.5, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 «Дохід», п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України - заниження податку на прибуток за період 2016-2018 роки у загальній сумі всього – 1119783,00 грн, у тому числі: за 2016 рік у сумі - 356838,00 грн, за 2017 рік у сумі – 726234,00 грн, за 2018 рік у сумі – 36711,00 грн;
2) абз. «а» п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.6 розділу ІІІ, п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, внаслідок чого встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 12481,00 грн. (у т.ч. у березні 2017 року на суму 8917,00 грн, у січні  2018 року на суму 3564,00 грн) та заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 1219404,00 грн: у тому числі: у липні 2016 року на суму 42352 грн, у серпні 2016 року на суму 22830 грн, у листопаді 2016 року 206018 грн, у грудні 2016 року на суму 100487 грн, у березні 2017 року на суму 38083 грн, у квітні 2017 року на суму 8917 грн, у травні 2017 року на суму 506152 грн, у червні 2016 року на суму 61794 грн, у липні 2017 року на суму 48000 грн, у серпні 2017 року на суму 36727 грн, у листопаді 2017 року на суму 107254 грн, у січні  2018 року на суму 15876 грн, у лютому 2018 року на суму 3564 грн, у березні 2018 року на суму 21350 грн. (т.1, а.с.48-123).
На підставі наведених висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області 13.08.2019 прийнято податкові повідомлення-рішення: 
№ 00000831405 про збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток у загальному розмірі 1 399 728,75 грн. (у за основним платежем – 1119783,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями  – 279945,75 грн .); 
№ 00000841405 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 1 524 255,00 грн. (у т.ч. за основним платежем – 1219404,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями  – 304851,00 грн);
№ 00000851405 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) період за податкової декларацією з ПДВ березня 2017 року та січня 2018 року у загальній сумі 12 481,00 грн.
Не погодившись із вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Телеком-Комплекс» звернулось до суду з цим позовом про визнання їх протиправними та скасування.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки останні прийняті на підставі обґрунтованого висновку контролюючого органу про відсутність реального характеру господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «ЛІГАТОРГ», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ГАЛИОН-Д".
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що фактичною підставою для винесення спірних рішень слугували висновки контролюючого органу про фіктивність господарських операцій між позивачем та його  контрагентами ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «ЛІГАТОРГ», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ГАЛИОН-Д", які фактично не поставляли товарів і не виконували робіт (послуг), а лише оформлювали документи для формування заявником необґрунтованої податкової вигоди за господарськими операціями, що в дійсності не відбулись.
Зокрема, як зазначено в акті перевірки 03.07.2019 за №2288/20-40-14-05-07/32870361, в ході перевірки встановлено факти, які свідчать про:
- нереальність здійснення контрагентами ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «ЛІГАТОРГ», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ГАЛИОН-Д" господарських операцій, а саме оприбуткування ТОВ "ТЕЛЕКОМ-КОМПЛЕКС" товарів, робіт (послуг), дійсне джерело походження яких невідоме; фіктивність документального оформлення операцій щодо поставки на адресу  ТОВ "ТЕЛЕКОМ-КОМПЛЕКС" товарів, робіт (послуг) від вказаних контрагентів;
- наявність ознак "підміни" товару, фіктивного введення його в обіг. Номенклатура товару, оформленого від контрагентів ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛІГАТОРГ», ТОВ «УКРПРОМ-ОБЛАДНАННЯ»,ТОВ «ГАЛИОН-Д" та оприбутковано на склад ТОВ "ТЕЛЕКОМ-КОМПЛЕКС" згідно бухгалтерського рахунків 201, 202 має невідоме джерело походження;
- надання ТОВ "ТЕЛЕКОМ-КОМПЛЕКС" первинних документів, що не мають доказовості здійснення господарських операцій з надання послуг, а підтверджують лише документування придбання таких операцій у ТОВ «ЛОРДФІК», ТОВ «ЕЛІТ ТЕХНО», ТОВ «ІНВЕСТ-ЛЮКС-СОЮЗ», ТОВ «АМРА ГРУП», ТОВ «ЛЕКС БРАНЧ ГРУП», ТОВ «АЛЬФА ХОТ-ТРЕЙД», ТОВ «БК«АРТІК», ТОВ «АСТА ЮА», ТОВ «ГАЛИОН-Д", походження яких неможливо встановити, з метою отримання податкової вигоди (т.1, а.с.118).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
За визначенням пп. 14.1.36 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. 
З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит та валові витрати є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання. 
Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України (в редакції з 01.01.2016 року) об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Згідно з п.135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 “Загальні вимоги до фінансової звітності”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. № 73: 
- доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов`язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників);
- витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).
Згідно з п. 7 Правил (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 “Витрати” (далі по тексту -   П(С)БО 16), затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Відповідно до п.5 Правил (Стандарту) бухгалтерського обліку 15 “Дохід”,  затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (далі по тексту -   П(С)БО 15), дохід  визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Як встановлено пунктом 7 П (С) БО 15, визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.
Таким чином, витрати та доходи платника податку призводять до руху активів у власному капіталі підприємства та визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку.
Відповідно до пунктів 200.1, 200.4 статті 200 ПК України сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до державного бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу, б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до державного бюджету, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Підпунктом 14.1.181  пункту 14.1 статті 14 ПК України  визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з  розділом V цього Кодексу. 
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. 
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. 
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до  статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом  193.1  статті  193  цього  Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. 
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України).
У відповідності до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
За змістом вищенаведених норм ПК України право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (робіт, послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту - податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений п.201.11ст.201 ПК України) сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (робіт, послуг).
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про зміст та обсяг господарської операції. 
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством (п.44.1ст.44 Податкового кодексу України).
Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. 
Згідно із частинами першою та другою  статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”  підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
Відповідно до  статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”  первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. 
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. 
При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.
Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку, як правило, негативних. 
Колегія суддів зауважує, що наявність у платника окремих первинних документів є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів. 
Відтак, первинні документи, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки товарів чи надання послуг за наявності у справі обставин, які виключають можливість виконання такого роду дій між суб`єктами, вказаними в цих документах, як постачальник та покупець (замовник і підрядник). 
Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. 
Надаючи оцінку первинним документам, наданим позивачем на підтвердження вчинення господарських операцій щодо поставки товару контрагентами ТОВ «Амра Груп», ТОВ «Укрпром-обладнання», ТОВ «Лігаторг», ТОВ «Галион-Д», та виконання робіт на замовлення позивача контрагентами ТОВ «Лордфілк», ТОВ «Інвест-Люкс-Союз», ТОВ «Альфа Хот Трейд», ТОВ «БК «Артік», ТОВ «Аста ЮА», ТОВ «Лекс Бранч Груп», ТОВ «Амра Груп», ТОВ «Галион-Д», а також первинним документам щодо використання цих товарів та робіт у господарській діяльності позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відносини між позивачем та ТОВ «Лордфілк», ТОВ «Інвест-Люкс-Союз», ТОВ «Альфа Хот Трейд», ТОВ «БК «Артік», ТОВ «Аста ЮА» склалися на підставі договорів підряду на виконання проектних робіт.
Так, матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Телеком-Комплекс» (Замовник) та ТОВ «Лордфілк» (Виконавець) було укладено договір від 04.04.2016 №1-ЛДФ на розробку проектної документації системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення у разі їх виникнення на Дніпровській ГЕС-1 ПАТ «Укргідроенерго».
На підтвердження виконання робіт за договором позивачем надано до матеріалів справи копії протоколу погодження договірної ціни та акту здачі-приймання виконаних робіт від 30.05.2016 на загальну суму 148800,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 24800,00 грн). 
Оплата вартості робіт проведена 02.06.2016 у сумі 148800,00грн.
Також позивачем (Замовник) із ТОВ «Інвест-Люкс-Союз» (Виконавець) було укладено договір від 04.07.2016 №1-ІНЛС на розробку технічного завдання та проектно-кошторисної документації будівництва системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення у разі їх виникнення на Дніпровській ГЕС-2 (т.2, а.с.35-36).
До перевірки позивачем було подано протокол погодження договірної ціни та акт здачі приймання виконаних робіт від 17.08.2016 на загальну суму 136980,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 22830,00 грн), копії яких наявні в матеріалах справи. 
Оплата вартості робіт на користь контрагента – постачальника позивачем не проводилась, кошти були перераховані іншому суб`єкту господарювання – ТОВ «Продреліз» за договором цесії від 07.09.2016. 
Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «Телеком-Комплекс» (Замовник) та ТОВ «Амра Груп» (Виконавець) було укладено договір від 17.11.2016 №3-АМГР/16 на розробку розділу проекту (електротехнічні рішення) робочого проекту «Облаштування Семеренківського газоконденсатного родовища. Пропаново-холодильна установка на Олефірівській УППГ. Реконструкція». 
На підтвердження виконання умов договору позивачем було надано до матеріалів справи копії протоколу погодження договірної ціни та акту приймання – передачі робіт від 17.12.2016 на загальну суму 330000,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 55000,00 грн).
Оплата вартості обладнання та робіт на користь контрагента – субпідрядника позивачем була проведена 08.11.2016 та 18.11.2016 на суму 1121232,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (Замовник) та ТОВ «Агропромінь» (в подальшому назву було змінено на ТОВ «Альфа-Хот-Трейд», Виконавець) було укладено договір від 01.12.2016 №1-АГП на виконання робіт з розробки проектної документації системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій на Київській ГАЕС та оповіщення людей у зоні можливого затоплення (т.2, а.с.119-120).
На підтвердження виконання робіт за договором позивачем було надано до матеріалів справи копії протоколу погодження договірної ціни та акту здачі-приймання виконаних робіт від 22.12.2016 на загальну суму 448000,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 74666,67 грн), копії яких наявні в матеріалах справи. 
Оплата вартості робіт на користь контрагента – постачальника позивачем проведена 10.01.2017 та 12.01.2017 у сумі 448000,00 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень. 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Телеком-Комплекс» (Замовник) було укладено із ТОВ «БК Артік» (Виконавець) договір від 09.03.2017 №1-АРТ на виконання робіт з розробки розділу ЕТ (електротехнічні рішення) робочого проекту «Облаштування Степківської площі. Нове будівництво тимчасової замірної сепараційної установки Степківської площі».
На підтвердження виконання робіт за договором позивачем було надано до матеріалів справи копії протоколу погодження договірної ціни та акту здачі приймання виконаних робіт від 22.03.2017 на загальну суму 282000,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 47000,00 грн).
Як свідчать матеріали справи, між позивачем (Замовник) та ТОВ «Аста Юа» (Виконавець) було укладено договір від 20.04.2017 №1-АСТ на виконання робіт з розробки розділу ЕТ (електротехнічні рішення) робочого проекту «Реконструкція «Установки осушки та стабілізації газового конденсату на ТЗСУ Луценківського ГКР», та договір від 05.06.2017 №2-АСТ на виконання робіт з розробки розділу ЕТ (електротехнічні рішення) робочого проекту «Будівництво установки компримування газу на УКПГ-Вишня».
На підтвердження виконання робіт за вказаними договорами позивачем надано до матеріалів справи копії актів здачі приймання виконаних робіт від 17.05.2017 на загальну суму 102500,00 грн (у т.ч. ПДВ – 17083,33 грн) та від 05.07.2017 на загальну суму 180.000,00 грн (у т.ч. ПДВ – 30000,00 грн).
Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Зокрема, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. 
До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст.887 ЦК України).   
Згідно з ч.1 ст.888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. 
Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.
Згідно з ч.1 ст.839 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що укладення договору із ТОВ «Лордфілк» позивач пояснює необхідністю виконання власних договірних зобов`язань як підрядника за договором з ТОВ «Укртрансзв`язок» від 14.07.2015 №21/1, а укладення договору із ТОВ «Інвест-Люкс-Союз» - необхідністю виконання зобов`язань перед ТОВ «Укртрансзв`язок», що виникли в рамках договору від 14.09.2015 №21/2 (т.2, а.с.44-47).
З наявних в матеріалах справи копій договорів від 14.07.2015 №21/1 та 14.09.2015 №21/2 вбачається, що їх предметом є виконання позивачем на користь ТОВ «Укртрансзв`язок» проектних робіт щодо розробки технічного завдання та проектно-кошторисної документації будівництва системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення у разі їх виникнення на Дніпровській ГЕС-1 та Дніпровській ГЕС-2 ПАТ «Укргідроенерго» відповідно. 
Пунктами 1.2 зазначених вище договорів, зміст умов яких є ідентичним (крім предмета договору та його вартості), передбачено, що Виконавець своїми силами та за допомогою власних матеріально-технічних засобів зобов`язується виконати проектні роботи, що обумовлені в договорі та погодженому завданні на проектування. Результатом робіт є Технічне завдання та проектно-кошторисна документація (робочий проект), яка повинна відповідати завданню на проектування та вимогам ДБН А 2.2-3-2014 (п.1.6 договорів).
Відповідно до п.7.1.3 договорів Виконавець під контролем та за письмовим погодженням Замовника організовує роботу по виконанню договору, визначає безпосередніх виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати заходи щодо недопущення передачі без згоди Замовника завдання на проектування та проектної документації (примірників, копій) третім особам.
Замовник зобов`язується допустити працівників Виконавця до виконання робіт, що оформляється шляхом підписання сторонами відповідного акту допуску.
Згідно з п.9.1, п.9.2, п.9.3 договорів інформація про проектні роботи, що надають Замовнику за даним договором, про їх результати, відомості, що наведені в цьому договорі, а також інші відомості, що стали відомі виконавцю про діяльність, систему безпеки Замовника у процесі виконання даного договору, носить конфіденційний характер. Конфіденційність у розумінні цього договору означає неприпустимість доведення відповідної інформації до відома третіх осіб без письмової згоди іншої сторони. Виконавець зобов`язується не розголошувати третім особам та не використовувати інформацію, яка стала йому відомою у зв`язку з укладанням та/або виконанням договору та/або з інших причин, на шкоду Замовнику (т.1, а.с.246-249, т.2, а.с. 44-47).
З наведеного вище вбачається, що договорами із ТОВ «Укртрансзв`язок» було передбачено виконання умов цих договорів власними силами та засобами позивача, а організація робіт, в тому числі визначення безпосередніх виконавців, повинна була здійснювалось за письмовим погодженням замовника. 
При цьому, вказаними договорами була заборонена передача будь-якої інформації, що стосується укладення та виконання цих договорів, іншим особам, без письмової згоди замовника.
Разом з цим, пунктом 1.3 договорів, укладених ТОВ «Телеком-Комплекс» із субпідрядниками ТОВ «Лордфілк», ТОВ «Інвест Люкс Союз» було передбачено обов`язок позивача передати вихідні дані (технічні вимоги) субпідряднику.   
З викладеного вище вбачається, що залучення субпідрядників та передача їм певної інформації, у т.ч. завдання на проектування, а також інших вихідних даних, необхідних для складання проектно-кошторисної документації, могло відбуватися виключно за письмовим погодженням Замовника ТОВ «Укртрансзв`язок».
Однак, таких погоджень у письмовій формі позивачем до перевірки надано не було, що зафіксовано в акті перевірки від 03.07.2019 за №2288/20-40-14-05-07/32870361 та в окремо складеному фахівцями відповідача акті від 25.06.2019 № 4082/20-40-14-05-07/32870361.
Посилання позивача на ч.1 ст.838 ЦК України колегія суддів відхиляє, оскільки цією нормою закріплено можливість залучення субпідрядників у тому випадку, якщо іншого не передбачено у договорі. Разом з тим, договорами із ТОВ «Укртрансзв`язок» було передбачено інші умови – виконання договору власними силами та засобами, або залучення до виконання робіт субпідрядників виключно на умовах письмового погодження із замовником.  
Слід зазначити, що необхідність укладення договорів із ТОВ «Амра Груп», ТОВ «БК Артік» та ТОВ «Аста Юа» позивач пояснює необхідністю виконання зобов`язань перед замовником ТОВ «НВП Техногаз», які виникли в межах договорів від 02.11.2016 № ЗПР 02/11-16, від 09.03.2017 №3ПР 09/03-17 (т.2, а.с.195-196), від 17.04.2017 №3ПР 17/04-17 (т.3, а.с.139-140) та від 05.06.2017 №3ПР 05/06-17 (т.3, а.с.158-159). 
Як вбачається зі змісту наявних в матеріалах справи копій вищезазначених договорів, їх предметом є розробка розділу проекту «Електротехнічні рішення» робочих проектів «Облаштування Семиренківського ГКР. Пропаново-холодильна установка на Олефірівській УПГГ. Реконструкція», розділів «АСРВО НС (автоматизована система раннього виявлення та оповіщення надзвичайних ситуацій)» та «ЕТ (електротехнічні рішення» робочих проектів «Облаштування Степківської площі. Нове будівництво тимчасової замірної сепараційної установки Степківської площі», «Реконструкція «Установки осушки та стабілізації газового конденсату на ТЗСУ Луценківського ГКР», «Будівництво установки компримування газу на УКПГ-Вишня».
Відповідно до п.5.8 цих договорів, умови яких є ідентичними, Виконавець не має права продати або передати будь-яку документацію чи інформацію, що стосується даного договору ніякій третій особі без попереднього письмового дозволу Замовника. 
Виконавець має право виконувати частину робіт на госпрозрахункових умовах з підприємствами та організаціями, які мають відповідні ліцензії і дозвіл на виконання робіт (п.10.2 договору). 
Таким чином, умовами договорів із ТОВ «НВП Техногаз» було передбачено можливість залучення субпідрядних організацій, про те, передача їм будь-якої інформації, що стосується даного договору, могла відбуватися лише за письмовою згодою замовника, а відтак, залучення субпідрядників та передача їм вихідних даних (технічних вимог) для виконання проектних робіт було неможливим без письмового погодження із замовником. 
Водночас, пунктом 1.3 договорів, укладених позивачем із ТОВ «Амра Груп», ТОВ «БК Артік» та ТОВ «Аста Юа» було передбачено обов`язок позивача передати субпідряднику необхідні для виконання робіт вихідні дані (технічні вимоги).
Однак, доказів надання замовником ТОВ «НВП Техногаз» письмового дозволу на залучення субпідрядників та передачу їм певної інформації щодо договору, в т.ч. вихідних даних (технічних вимог), позивачем не надано ані до перевірки, ані до суду першої та апеляційної інстанції. 
Крім того, договорами із ТОВ «НВП Техногаз» було передбачено можливість залучення до виконання робіт лише тих організацій, що мають ліцензію або дозвіл на виконання певних видів робіт. 
Разом з тим, позивачем не надано доказів наявності у ТОВ «Амра Груп», ТОВ «БК Артік» та ТОВ «Аста Юа» ліцензій на виконання проектних робіт або інших доказів наявності у них відповідної компетенції на виконання таких специфічних видів робіт, як проектні роботи на будівництво у сфері газовидобувної промисловості.
Не заперечуючи, що в силу ч.1 ст.627 ЦК України позивач є вільним у виборі контрагента та визначенні умов договору, колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що договорами із замовником ТОВ «НВП Техногаз» було передбачено певні застереження при виборі позивачем підприємств та організацій, які будуть залучені до виконання  робіт, що накладало на позивача додаткові обов`язки при виборі контрагента.  
Ненадання позивачем доказів відповідності обраних позивачем контрагентів-субпідрядників вимогам, які ставив замовник (зокрема, копій ліцензій та дозволів на виконання робіт) ставить під сумнів виконання робіт саме цим субпідрядником.
За твердженням позивача, замовлення проектних робіт у ТОВ «Агропромінь» (в подальшому - ТОВ «Альфа-Хот-Трейд») було зумовлене необхідністю виконання зобов`язань перед ТОВ «Укргідроенерго» (Замовник) від 25.11.2015 №48Т (т.2, а.с.134-138).
Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії вказаного договору, його предметом є розробка проектно-кошторисної документації (стадія – робочий проект) будівництва системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення на Київській ГАЕС ПАТ «Укргідроенерго».
Відповідно до п.1.2 цього договору Виконавець своїми силами та за допомогою власних матеріально-технічних засобів зобов`язується виконати проектні роботи, що обумовлені в договорі та в погодженому завданні на проектування. 
Результатом проектних робіт є проектно-кошторисна документація (робочий проект), яка повинна відповідати завданню на проектування та вимогам ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (п.1.6 договору). 
Виконавець під контролем та за письмовим погодженням Замовника організовує роботу по виконанню умов договору, визначає безпосередніх виконавців (п.7.1.3 договору). 
Виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо недопущення передачі без згоди Замовника завдання на проектування та проектної документації (проектів, копій) третім особам (п.7.1.5 договору) (т.2, а.с.134-138). 
З наведеного вище вбачається, що питання залучення субпідрядників та передача їм будь-якої інформації щодо проекту відбувається виключно за попередньою письмовою згодою замовника.
Пунктом 1.3 договору із ТОВ «Агропромінь» передбачено передачу субпідряднику вихідних даних (технічних вимог), необхідних для виконання робіт, при цьому, ані письмової згоди замовника ПАТ «Укргідроенерго» на залучення субпідрядника, ані на передачу йому інформації щодо замовлених робіт позивачем до перевірки надано не було. 
Беручи до уваги вищевикладене, відсутні підстави вважати, що виконання проектних робіт, які були предметом договорів між ТОВ «Телеком-Комплекс» як виконавцем та замовниками та ТОВ «Укртрансзв`язок», ТОВ «НВП Техногаз», ПАТ «Укргідроенерго», фактично здійснювалось саме субпідрядниками ТОВ «Лордфілк» ТОВ «Інвест Люкс Союз», ТОВ «Амра Груп», ТОВ «БК Артік», ТОВ «Аста ЮА», а не іншою особою.
Крім того, враховуючи специфічність робіт, які становлять зміст договорів (розробка проектної (проектно-кошторисної) документації на спорудження систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення у разі їх виникнення на гідроелектростанціях, а також на виконання будівельних робіт у сфері газовидобування), а також викладені в акті перевірки зауваження щодо створення підприємств-субпідрядників за один чи декілька місяців до укладення договорів між позивачем, колегія суддів вважає, що наявність у субпідрядників компетенції та організаційно-технічної можливості виконати роботи, обумовлені договорами з позивачем, повинна бути підтверджена відповідними доказами, зокрема, відповідними дозволами, ліцензіями, іншими доказами їх компетентності. 
Однак, таких доказів позивачем не надано ані до перевірки, ані до суду першої та апеляційної інстанцій. 
Також, слід зазначити, що як договорами основного підряду із замовниками з ТОВ «Укртрансзв`язок», ПАТ «Укргідроенерго», ТОВ «НВП Техногаз», так і договорами із субпідрядниками ТОВ «Лордфілк», ТОВ «Інвест-Люкс-Союз», ТОВ «Альфа Хот Трейд», ТОВ «БК «Артік», ТОВ «Аста ЮА» була передбачена передача певних матеріальних результатів роботи (проектної, проектно-кошторисної документації, зокрема, робочих креслень в паперовому та/або електронному вигляді (на СD-диску). 
Між тим, жодних доказів наявності певних матеріальних результатів роботи субпідрядників (навіть в тому обсязі та в тому порядку, який дозволяли договори основного підряду) позивач ані до перевірки, ані до суду першої інстанції, не надав.
Такі докази були надані на СD-диску лише на вимогу суду апеляційної інстанції, що ставить під сумнів існування цих документів станом на час оформлення первинних документів по відносинам позивача із ТОВ «Лордфілк», ТОВ «Інвест-Люкс-Союз», ТОВ «Альфа Хот Трейд», ТОВ «БК «Артік», ТОВ «Аста ЮА» та виконання цих робіт саме субпідрядниками.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відносини між ТОВ «Телеком-Комплекс» та ТОВ «Еліт-Техно», ТОВ «Лекс Бранч Груп», ТОВ «БК Артік» оформлено договорами підряду на виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт.
Так, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем (Замовник) та ТОВ «Еліт Техно» (Виконавець) було укладено договір від 01.07.2016 №1-ЕЛТ/16 на виконання робіт з монтажу обладнання системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій на Київській ГЕС та оповіщення людей у зоні можливого затоплення.
На підтвердження виконання обумовлених договором підрядних робіт позивачем надано до матеріалів справи копії протоколу погодження договірної ціни та акту виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в на від 29.07.2016 на загальну суму 254109,49 грн (у т.ч.  ПДВ – 42351,58 грн).
Оплата вартості робіт проведена 26.08.2016 у сумі 254109,49 грн.
Також, між ТОВ «Телеком-Комплекс» (Замовник) та ТОВ «Лекс Бранч Груп» (Виконавець) було укладено договір від 07.11.2016 №1-ЛГБ на виконання пусконалагоджувальних робіт системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій на Київській ГЕС та оповіщення людей у зоні можливого затоплення.
На підтвердження виконання умов цього договору позивачем було надано копію акту здачі-приймання виконаних робіт за формою КБ-2в від 30.11.2016 на загальну суму 114878,58 грн (у т.ч. ПДВ – 19146,43 грн).
Оплата вартості робіт на користь контрагента – постачальника Товариством не проводилась, кошти були перераховані іншому суб`єкту господарювання – ТОВ «Модерн Інвест» за договором цесії.
Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем (Замовник) та ТОВ «БК Артік» (Виконавець) було укладено договір від 17.04.2017 №2-АРТ/17 на виконання робіт з монтажу обладнання та прокладки кабелю системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій на Дністровській ГЕС та оповіщення у разі їх виникнення.
На підтвердження виконання вказаних робіт позивачем надано до матеріалів справи копію акту здачі приймання виконаних робіт форми КБ-2в без дати на загальну суму 347580,31 грн (у т.ч. ПДВ – 57930,05 грн).
Оплата вартості робіт ТОВ «БК Артік» позивачем проведена 24.03.2017, 14.06.2017, 12.10.2017, 01.12.2017 у сумі 629580,31 грн.
Слід відмітити, що податкова накладна № 923 на загальну суму 347580,31 грн (у т.ч. і ПДВ – 57930,05грн.) із зазначенням номенклатури поставки товарів – «будівельні роботи по об`єкту будівництва: «Система раннього виявлення надзвичайних ситуацій на Дністровській ГЕС та оповіщення у разі їх виникнення» була складена ТОВ «БК Артік» 24.05.2017.
Однак, на вказану календарну дату не припадає ані події проведення платежу, ані події фізичного передання результатів робіт за актом приймання – передачі. Отже, подія виникнення податкових зобов`язань з ПДВ у розумінні ст.187 Податкового кодексу України саме станом на 24.05.2017 у даному конкретному випадку не відбулася.
Відтак, означена податкова накладна не може бути підставою для формування податкового кредиту з ПДВ у зв`язку із недостовірними відомостями, які мають суттєве значення у цілях справляння ПДВ.
За твердженням позивача, вчинення цього правочину було спричинено необхідністю виконання зобов`язань за договором з ТОВ «Укргідроенерго» від 08.07.2016 №ОП-ВК-22Т/16 (т.2, а.с.162-168).
Як свідчать матеріали, між ТОВ «Телеком-Комплекс» (Замовник) та ТОВ «Галион - Д» (Виконавець) було укладено договір від 01.11.2017 №1-ГД на виконання електромонтажних робіт з системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій на Дністровській ГЕС та оповіщення у разі їх виявлення.
Крім того, між позивачем (Замовник) та ТОВ «Галион - Д» (Виконавець) було укладено договір від 01.11.2017 №2-ГД на виконання робіт з наладки електротехнічного обладнання системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій на Дністровській ГЕС та оповіщення у разі їх виявлення.
На підтвердження виконання вказаних договорів позивачем було надано до матеріалів справи копії актів здачі-приймання виконаних робіт за формою КБ-2в від 20.11.2017 на загальну суму 433521,79 грн (у т.ч. ПДВ – 72253,63 грн) та від 24.11.2017 на загальну суму 210000,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 35000,00 грн).
Укладення договору із ТОВ «Еліт Техно» та ТОВ «Лекс Бранч Груп» позивач пояснює необхідністю виконання зобов`язань за договором з ТОВ «Укргідроенерго» від 08.08.2013 №44Т (т.2, а.с.16-21), а договорів із ТОВ «БК Артік», ТОВ Галион-Д» - потребою у забезпеченні виконання договору із ТОВ «Укргідроенерго» від 08.07.2016 №ОП-ВК-22Т/16 (т.2, а.с.162-168).
Відповідно до п.1.2 договорів з ТОВ «Укргідроенерго» від 08.08.2013 №44Т та від 08.07.2016 № ОП-ВК-22Т/16, Підрядник (ТОВ «Телеком-Комплекс») зобов`язується своїми силами та з використанням власних матеріально-технічних засобів виконувати роботи, що обумовлені в договорі та затверджені проектно-кошторисною документацією. Підрядник має право, за письмовою згодою Замовника, у відповідності з вимогами цього договору, залучати до виконання договору третіх осіб – субпідрядників. 
Якість предмету підряду повинна відповідати наступним вимогам : СОУ МНС 75.2-0013528-003:2011, наказу МНС України № 288 від 15.05.2006 (п.1.5 договору від 08.08.2013), Кодексу цивільного захисту України, ДБН В2.5-76:2014, наказ МНС України від 15.02.2006 № 228 (п.1.5 договору від 08.07.2016). 
Згідно з п.8.1.3 договору від 08.08.2013 та п.9.1.3 договору від 08.07.2016, Підрядник, під контролем та за письмовим погодженням Замовника, організовує роботу по виконанню умов договору, визначає безпосередніх виконавців, залучає в порядку, передбаченому цим договором, субпідрядні організації та розподіляє обов`язки між ними. 
Підрядник зобов`язаний вживати заходи щодо недопущення передачі без згоди замовника проектно-кошторисної документації (примірників, копій) третім особам (п.8.1.10 договору від 08.08.2013, п.9.1.10 договору від 08.07.2016).
Замовник зобов`язується допустити працівників Підрядника до виконання робіт, що оформляється шляхом підписання сторонами відповідного акту допуску (п.8.2.1 договору від 08.08.2013, п.9.2.1 договору від 08.07.2016).
Відповідно до п.п.9.1, 9.2 договору від 08.08.2013, п. 10.1, п.10.2 договору від 08.07.2016, інформація про проектні роботи, що надають Замовнику за даним договором, про їх результати, відомості, що наведені в цьому договорі, а також інші відомості, що стали відомі виконавцю про діяльність, систему безпеки Замовника у процесі виконання даного договору, носить конфіденційний характер. Конфіденційність у розумінні цього договору означає неприпустимість доведення відповідної інформації до відома третіх осіб без письмової згоди іншої сторони. Виконавець зобов`язується не розголошувати третім особам та не використовувати інформацію, яка стала йому відомою у зв`язку з укладанням та/або виконанням договору та/або з інших причин, на шкоду Замовнику. 
За приписами п.12.1 договору від 08.08.2013, п.13.1 договору від 08.07.2016 на виконання окремих видів і комплексів робіт Підрядник має право, за письмовою згодою Замовника, залучати до виконання договору як третіх осіб субпідрядника (субпідрядників). Залучення Підрядником субпідрядників без письмової згоди (погодження) Замовника забороняється. 
Про намір залучення субпідрядників Підрядник письмово інформує Замовника із зазначенням виду та/або комплексу робіт, для виконання яких планується залучити субпідрядника (п.12.2 договору від 08.08.2013, п.13.2 договору від 08.07.2016).  
З наведених вище умов вказаних договорів вбачається, що залучення субпідрядників та передача їм будь-якої інформації, що стосується виконання робіт за договорами із ТОВ «Укргідроенерго», відбувається виключно за попередньою письмовою згодою замовника, а допущення працівників, у т.ч. працівників субпідрядників, на об`єкти замовника – на підставі акту допуску, складеного між замовником ТОВ «Укргідроенерго» та підрядником ТОВ «Телеком-Комплекс».
Колегія суддів відмічає, що пунктами 1.2 договорів із ТОВ «Еліт Техно» та з ТОВ «Лекс Бранч Груп» було передбачено, що роботи виконуються Підрядником на підставі проектно-кошторисної документації АСРВО, яка надається замовником, тобто, вказані договори передбачали передачу замовником ТОВ «Телеком-Комплекс» проектно-кошторисної документації. 
Разом з тим, ані документів, що свідчили б про надання згоди замовником на залучення субпідрядників до виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт на Київській та Дністровській ГЕС та на передачу їм проектно-кошторисної документації, ані документів, які б засвідчували допуск працівників субпідрядників на об`єкти замовника, позивачем не надано ані до перевірки та ані до матеріалів справи.
Доводи позивача про те, що об`єкти Київської та Дністровської ГЕС, на яких виконувались роботи, не є об`єктами обмеженого доступу зі спеціальним режимом, спростовуються змістом договорів із ПАТ «Укргідроенерго», якими прямо передбачено допуск працівників позивача на ці об`єкти лише за актом допуску замовника.
Твердження позивача про те, що субпідрядниками виконувалась лише частина робіт, які не передбачали доступ на об`єкт (гідротехнічні споруди), та виконувались поза межами гідротехнічних споруд, колегія суддів оцінює критично, оскільки зі змісту договорів із субпідрядниками ТОВ «Еліт Техно», ТОВ «Лекс Бранч Груп», ТОВ «БК Артік», ТОВ Галион-Д» та наданих позивачем первинних документів не вбачається, що працівниками субпідрядників виконувалась певна частина робіт із тих, що обумовлені договорами між позивачем та замовником ПАТ «Укргідроенерго», та що такі роботи виконувались саме поза межами об`єкту замовника. 
Як зазначалось вище, свідок ОСОБА_5 , вказуючи, що на об`єктах ГЕС виконували роботи як працівники ТОВ «Телеком-Комплекс», так і працівники субпідрядних організацій, не зміг зазначити, які саме підприємства-субпідрядники були залучені для виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт на об`єктах ПАТ «Укргідроенерго». При цьому, такі пояснення свідка суперечать поясненням представника позивача про те, що працівники субпідрядників виконували роботи поза межами ГЕС. 
Отже, колегія суддів вважає вірним судження суду першої інстанції про те, що позивачем до матеріалів справи не подано жодних документів про узгодження з будь-якими особами питання фізичного знаходження працівників контрагента на території ГЕС, яка є об`єктом підвищеної небезпеки та режимом обмеженого доступу.
Окрім того, заявником не подано доказів вчинення заходів, спрямованих на з`ясування питання здатності контрагента виконати специфічні роботи, пов`язані із забезпеченням функціонування систем раннього оповіщення загрози виникнення надзвичайних ситуацій.
Слід відмітити, що сам позивач ТОВ «Телеком-Комплекс» має ліцензію, видану Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV та V категорій складності, зокрема, будівництво гідротехнічних споруд та комплексів, монтаж технологічного устаткування, виконання пусконалагоджувальних робіт електротехнічних пристроїв та автоматизованих систем управління, монтаж внутрішніх та зовнішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання, засобів автоматизації та контрольно-вимірювальних приладів, зв`язку, сигналізації, інформаційних мереж (т.3, а.с.236-237).
Крім того, у позивача наявний дозвіл, виданий Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в Харківській області, згідно з яким позивач має право виконувати налагодження машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зокрема, електричне устаткування електричних станцій та мереж, технологічне електрообладнання напругою понад 1000В, роботи в діючих електроустановках тощо (т.3, а.с.238).    
Разом з тим, доказів наявності подібних документів у своїх контрагентів-субпідрядників позивач до матеріалів справи та до перевірки не надав. 
За таких обставин, слід визнати, що у спірних правовідносинах заявник діяв без достатньої обачності, розумності та виваженості.
Крім того, колегія суддів відмічає, що відповідно до п.1.2 договору від 01.11.2017 № 2-ГД із ТОВ «Галион-Д» результатом виконання робіт є протокол проведення індивідуального випробування системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, а також протокол комплексного випробування вказаної системи. 
Однак, вказаних документів до перевірки та до суду позивачем надано не було. 
Відповідно до абзацу 1 пункту 44.6 ПК України  у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Відповідно до частини 1 пункту  85.2  статті  85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Актом, складеним працівниками ГУ ДПС у Харківській області, від 25.06.2019 № 4082/20-40-14-05-07/32870361, зафіксовано надання позивачем документів до перевірки не в повному обсязі, зокрема, ненадання документів, які підтверджують згоду (погодження) замовників на залучення підрядником ТОВ «Телеком-Комплекс» до виконання робіт субпідрядників, які переважно оформлюються в письмовій формі, по договорам з ТОВ «Укртрансзв`язок» від 14.07.2015 № 21/1, від 14.09.2015 № 21/2, ПАТ «Укргідроенерго» від 08.08.2013 № 44-Т, від 25.11.2015 № 48Т, від 08.07.2017 № ОП-ВК-22-Т/16, з ТОВ «НВП Техногаз»  від 09.03.2017 № ЗПР 09/03-17.
Також цим актом зафіксовано ненадання до перевірки необхідних для виконання робіт вихідних даних (технічних вимог), передача яких передбачена п.1.3 договорів із ТОВ «Лордфілк», ТОВ «Інвест Люкс Союз», ТОВ «Амра Груп», ТОВ «Альфа Хот Трейд»; проектів, кошторисів, будівельних норм і правил, оформлення яких передбачено п.4.1 договорів із  ТОВ «Лордфілк», ТОВ «Інвест Люкс Союз», ТОВ «Амра Груп», ТОВ «Лекс Бранч Груп», ТОВ «Альфа Хот Трейд», ТОВ «БК Артік», ТОВ «Аста ЮА», ТОВ «Галион-Д»; проектно-кошторисної документації 61/Т2011 АСРВО, передача якої передбачена всупереч п.1.2 договорів із ТОВ Еліт Техно» та ТОВ «Лекс Бранч Груп»; кваліфікаційних сертифікатів виконавців відповідальних працівників субпідрядників контрагентів ТОВ «Лордфілк», ТОВ «Інвест-Люкс-Союз», ТОВ «Альфа Хот Трейд», ТОВ «БК «Артік», ТОВ «Аста ЮА», ТОВ «Еліт Техно» ТОВ «Лекс Бранч Груп», ТОВ «Галион-Д» (т.5, а.с.68-69). 
Факт ненадання цих документів відображено і в акті перевірки. 
З урахуванням наведеного вище, оскільки погодження ТОВ "НВП Техногаз", ТОВ "Укртрансзв`язок" та ПАТ "Укргідроенерго" на залучення субпідрядників до виконання проектних, монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також результати роботи субпідрядників щодо виконання проектних робіт (проектна документація) не надавались до перевірки, вказані документи вважаються такими, що були відсутні у позивача на момент проведення перевірки. 
З приводу наданих позивачем до суду апеляційної інстанції копій листів-погоджень ТОВ «НВП Техногаз», ТОВ «Укртрансзв`язок» на залучення третіх осіб (субпідрядних організацій) до виконання проектних робіт, згод ПАТ «Укргідроенерго» на залучення субпідрядників до виконання проектних, монтажних та пусконалагоджувальних робіт за договорами від 08.08.2013 № 44Т, від 25.11.2015 № 48Т, від 08.07.2016 № ОП-ВК-22Т/16, а також СД-диску із записом проектної, проектно-кошторисної документації, електротехнічних рішень робочих проектів, колегія суддів зазначає, що до перевірки та до суду першої інстанції такі документи та докази не надавались. Також, про існування вказаних листів-погоджень, згод позивач не зазначає в апеляційній скарзі, надаються такі документи лише під час апеляційного розгляду справи після запитань головуючого з цього приводу. При цьому, до моменту надання таких документів представник позивача в судовому засіданні пояснює, що погодження субпідрядників та передача їм необхідної документації відбувалося із замовниками в усному порядку. 
Надання ПАТ «Укргідроенерго» згоди у вигляді листів на залучення субпідрядників для виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт на Київській ГЕС та Дніпровській ГЕС, в силу умов основних договорів із ПАТ «Укргідроенерго», за якими допущення на об`єкт працівників позивача оформлюється актом допуску, які відсутні в матеріалах справи, не є беззаперечним доказом того, що працівники ТОВ «Еліт-Техно», ТОВ «Лекс Бранч Груп», ТОВ «БК Артік» дійсно знаходились на вказаних об`єктах та виконували роботи за замовленням позивача.
У зв`язку з викладеним, надані позивачем листи-погодження (згоди) сприймаються колегією суддів критично та не можуть бути взяті до уваги в якості належного і допустимого доказу реальності господарських операцій між позивачем та субпідрядниками через сумнівність свого походження.  
З огляду на викладені вище умови основних договорів із ТОВ «Укртрансзв`язок», ТОВ «НВП Техногаз» та ПАТ «Укргідроенерго», враховуючи ненадання позивачем доказів отримання письмового погодження замовників на залучення субпідрядників та передачі їм інформації (вихідних даних, технічних вимог тощо), а також доказів наявності у них фактичної можливості виконати підрядні проектні, монтажні та пусконалагоджувальні роботи, колегія суддів вважає, що наданими позивачем документами не підтверджено виконання проектних робіт саме субпідрядниками  ТОВ «Лордфілк», ТОВ «Інвест-Люкс-Союз», ТОВ «Альфа Хот Трейд», ТОВ «БК «Артік», ТОВ «Аста ЮА», монтажних та пусконалагоджувальних робіт субпідрядниками ТОВ «Еліт-Техно», ТОВ «Лекс Бранч Груп», ТОВ «БК Артік», а висновки відповідача про завищення позивачем податкового кредиту та заниження доходу по вказаним контрагентам є обґрунтованими.
В обґрунтування фіктивності господарських операцій між позивачем та ТОВ “Лордфілк”, ТОВ “Еліт Техно” відповідач посилався, зокрема, на протоколи допиту свідків - директора ТОВ “Лордфілк” ОСОБА_3 та директора ТОВ “Еліт Техно” ОСОБА_4 , отримані в рамках кримінального провадження № 32016080000000009. 
Відповідно до вказаного протоколу допиту, ОСОБА_6 зазначив, що зареєстрував підприємство на своє ім`я за грошову винагороду, фінансово-господарської діяльності ТОВ “Лордфілк” не вів, договорів, бухгалтерських та податкових документів не підписував.
Згідно з протоколом допиту, ОСОБА_4 повідомив, що підприємство “Еліт Техно” було зареєстроване ним на своє ім`я за грошову винагороду, фінансово-господарської діяльності як директор та головний бухгалтер ОСОБА_4 не проводив, документів, договорів, рахунків, податкових накладних не складав та не підписував, продаж та відправку товарів, робіт, послуг від імені ТОВ “Еліт Техно” не здійснював. 
З метою дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, враховуючи, що первинні документи від імені ТОВ “Лордфілк” підписані Грументом Б.С., а первинні документів від імені ТОВ “Еліт Техно” - Пузіком О.М., судом апеляційної інстанції було поставлено перед представником позивача питання про допит вказаних осіб у судовому засіданні в якості свідків з метою надання пояснень з приводу обставин участі вказаних осіб у господарських операціях із ТОВ “Телеком-Комплекс”.
На вимогу суду апеляційної інстанції представник позивача в судовому засіданні повідомив, що виклик вказаних осіб в якості свідків для надання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пояснень щодо конкретних фактичних обставин участі у здійсненні господарської діяльності від імені ТОВ “Лордфілк” та ТОВ “Еліт Техно” є недоцільним, оскільки зв`язку із вказаними особами позивач на данний час не підтримує, забезпечити прибуття цих осіб в судове засідання для допиту в якості свідка не може, оскільки пройшов тривалий проміжок часу з дати завершення господарських відносин з ТОВ “Лордфілк” та ТОВ “Еліт Техно” (понад 3 роки), директори цих підприємств змінились, вказані вище особи наразі не працюють у ТОВ “Лордфілк” та ТОВ “Еліт Техно”.
Представник відповідача, який посилався на показання ОСОБА_6 та ОСОБА_4  як на доказ фіктивності спірних господарських операцій, пояснив, що не зможе забезпечити прибуття вказаних осіб для допиту їх в судовому засіданні в якості свідків. 
Самостійно клопотань про виклик ОСОБА_6 та ОСОБА_4 для допиту їх в судовому засіданні в якості свідків учасники процесу у відповідності до ч.1 ст.92 КАС України не заявляли.
Колегія суддів зазначає, що ані на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, ані станом на час розгляду даної справи в судах першої та апеляційної інстанції, вирок щодо посадових осіб ТОВ "Лордфілк" та ТОВ “Еліт Техно” відсутній, що підтверджується представником відповідача.
Отже, учасники справи ані підтвердити, ані спростувати інформацію щодо відношення ОСОБА_6 до фінансово-господарської діяльності ТОВ “Лордфілк” та ОСОБА_4 – до фінансово-господарської діяльності ТОВ “Еліт Техно”, яка викладена в протоколах допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , не змогли.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що господарські відносини від позивачем та постачальниками ТОВ «Амра Груп», ТОВ «Лігаторг», ТОВ «Укрпром-облданання», ТОВ «Галион-Д» відбувалися в межах договорів поставки (купівлі-продажу).
Так, матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Телеком-Комплекс» (Замовник) та ТОВ «Амра Груп» (Виконавець) було укладено договори на поставку обладнання від 02.11.2016 №1-АМГР/16 на суму 692328,00 грн. (у т.ч. ПДВ – 115388,00 грн.), від 08.11.2016р. №2-АМГР/16 на суму 98904,00 грн. (у т.ч. і ПДВ – 16484,00 грн.), за умовами яких Замовник доручає, а Виконавець бере на себе постачання обладнання відповідно до специфікацій, що є невід`ємною частиною цього договору (т.2, а.с.53-54, 58-59).
На підтвердження виконання умов вказаних договорів позивачем надано до матеріалів справи копії специфікацій, видаткових накладних від 04.11.2016 на загальну суму 692328,00 грн. (у т.ч. ПДВ – 115388,00 грн.), від 10.11.2016 на загальну суму 98904,00 грн. (у т.ч. ПДВ – 16484,00 грн.), протоколів погодження договірної ціни, податкових накладних від 04.11.2016 № 3 та від 08.11.2016 № 24, банківських виписок, платіжних доручень, а також товарно-транспортних накладних від 04.11.2016 № ТН-273 та 10.11.2016 № ТН-274.
Згідно з поясненнями представника позивача, вказані договори із ТОВ «Амра Груп» було укладено у зв`язку з необхідністю виконання позивачем власних зобов`язань щодо поставки обладнання, що виникли перед ТОВ «Укртрансзв`язок» за договором від 22.08.2016 № 69 У/2016 (т.2, а.с.70-73), за умовами якого позивач зобов`язується поставити замовнику обладнання, вказане в специфікації. Поставка обладнання на об`єкт замовника здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів «ІНКОТЕРМС-2010» на умовах DDР, місце постачання – Херсонська область, м. Нова Каховка, філія «Каховська ГЕС» ПАТ «Укргідроенерго». 
На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано до матеріалів справи копії специфікації на постачання обладнання, видаткових накладних від 19.12.2016 № 19/12, від 04.12.2016 № 3, розрахунку коригування до податкової накладної від 07.12.2016 № 5, довіреності на отримання ТМЦ, податкової накладної від 01.12.2016 №2, товарно-транспортної накладної № Р86 від 19.12.2016, банківських виписок (т.2, а.с. 74-86). 
Також, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Телеком-Комплекс» (Покупець) та ТОВ «Лігаторг» (Продавець) було укладено договір від 05.12.2016 №1-ЛГТ на постачання обладнання вартістю 154920,00 грн (у т.ч.  ПДВ – 25820,00 грн).
За умовами п.3.4 договорів комплектність обладнання підтверджується технічними паспортами і відповідними сертифікатами якості.
На підтвердження поставки обладнання за договором позивачем надано до матеріалів справи копії специфікації, протоколу погодження договірної ціни, видаткової накладної від 26.12.2016 № РН-1045 на суму 154920,00 грн (у т.ч.  ПДВ – 25820,00 грн), податкової накладної від 26.12.2016 № 142, копії договору цесії (відступлення права вимоги) від 04.01.2017, платіжних доручень, банківських виписок, картки по рахунку 631 за травень 2019 року, а також товарно-транспортної накладної від 26.12.2016 № ТН-1045 (т.2, а.с.150-161).
Згідно з наданими позивачем копіями первинних документів, вказане вище обладнання, яке, за твердженням позивача, було придбане у ТОВ «Лігаторг», було в подальшому використане при виконанні робіт на користь ПАТ «Укргідроенерго» за договором від 08.07.2016 № ОП-ВК-22Т/16, предметом якого є будівництво системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій на Дністровській ГЕС та оповіщення у разі їх виникнення (місцезнаходження об`єкту, на якому проводитимуться роботи – Чернівецька область, м. Новодністровськ, філія «Дністровська ГЕС» ПАТ «Укргідроенерго») (т.2, а.с.162-168).
На підтвердження виконання вказаних робіт із залученням обладнання, придбаного у ТОВ «Лігаторг», позивачем надано до матеріалів справи копії специфікації на постачання обладнання, видаткової накладної від 21.02.2017, довіреності на отримання ТМЦ, акту приймання виконаних будівельних робіт, акту приймання-передачі змонтованого обладнання за лютий 2017 року податкової накладної, банківської виписки (т.2, а.с.169-185). 
Оплата вартості робіт на користь контрагента – постачальника позивачем не проводилась, кошти були перераховані іншому суб`єкту господарювання за договором цесії.
Як свідчать матеріали справи, між позивачем (Покупець) та ТОВ «Укрпром-Обладнання» (Продавець) було укладено договори  на постачання обладнання від 17.04.2017 №1-УКП на суму 2173663,80 грн. (у т.ч. і ПДВ – 362277,30 грн), від 15.05.2017 №2-УКП на суму 413168,40 грн (у т.ч. ПДВ – 68861,40 грн), від 01.06.2017 №3-УКП на суму 370764,00 грн (у т.ч. ПДВ – 61794,00 грн.), від 03.07.2017 №4-УКП на суму 108000,00 грн (у т.ч. ПДВ – 18000,00 грн), від 01.08.2017 №5-УКП на суму 220364,04 грн (у т.ч. ПДВ – 36727,34 грн).
На підтвердження фактичної поставки товару за вказаними вище договорами позивачем надано до матеріалів справи копії специфікацій, протоколи погодження договірної ціни, видаткових накладних від 10.05.2017 №353 на суму 496800,00 грн (у т.ч. ПДВ – 82800,00 грн), від 11.05.2017 № 400 на суму 494760,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 84460,00 грн), від 12.05.2017 № 451 на суму 495487,80 грн (у т.ч. ПДВ – 82581,30 грн), від 13.05.2017 № 500 на суму 444000,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 74000,00 грн), від 17.05.2017 №604 на суму 242616,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 40436,00 грн), від 24.05.2017 на загальну суму 413168,40 грн (у т.ч. і ПДВ – 68681,40 грн), від 09.06.2017 на загальну суму 370764,00 грн (у т.ч і ПДВ – 61794,00 грн), від 12.07.2017 на загальну суму 108000,00 грн (у т.ч. ПДВ – 18000,00грн), від 04.08.2017 на загальну суму 220364,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 36727,34 грн), товарно-транспортних накладних від 10.05.2017 № ТН-353, від 11.05.2017 № ТН-400, від 12.05.2017 № ТН-451, від 13.05.2017 № ТН-500, від 15.05.2017 № ТН-604, від 24.05.2017 № ТН-404, від 09.06.2017 № ТН-404, від 12.07.2017 № ТН-566, від 04.08.2017 № ТН-150, податкових накладних, платіжних доручень, банківських виписок, картки по рахунку 631 за травень 2016-травень 2019 року,  (т.2, а.с.233-250, т.3, а.с.1-21, 39-48, 64-75, 96-102, 111-122).
Оплата вартості робіт обладнання проведена 01.06.2017, 14.06.2017, 21.06.2017, 22.06.2017, 31.07.2016, 08.08.2017, 27.09.2017, 28.09.2017, 29.09.2017. 
Згідно з поясненнями позивача, необхідність придбання обладнання у ТОВ «Укрпром-обладнання» зумовлена виконанням зобов`язань перед ПАТ «Укргідроенерго», що виникли в рамках договору підряду від 08.07.2016 № ОП-ВК-22Т/16. 
На підтвердження подальшого використання обладнання, зазначеного у податкових накладних, виписаних  ТОВ «Укрпром-обладнання» до матеріалів справи надано копії  видаткових накладних від 15.05.2017,  14.11.2017  (одержувач товару – філія «Дністровська ГЕС» ПАТ «Укргідроенерго», Чернівецька область, м. Новодністровськ), довіреностей на отримання ТМЦ від 15.05.2017, від 13.11.2017, товарно-транспортних накладних № Р30 від 15.05.2017, № Р14.11 від 14.11.2017, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів № 1-1 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (додатки до актів приймання виконаних будівельних робіт за травень, листопад 2017 року), податкових накладних від 15.05.2017 № 3, від 25.05.2017 № 10  (т.3, а.с.22-36, 83-93).
Крім того, необхідність укладення договорів поставки обладнання із ТОВ «Укрпром-обладнання» позивач пояснює потребою у виконання власних договірних зобов`язань перед ТОВ «Укртрансзв`язок», що виникли за договорами № 69У/2016 від 22.08.2016 та № 70 У/2016 від 22.08.2016.
Поставка позивачем товарів на адресу ТОВ «Укртрансзв`язок» оформлена наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних від 28.08.2017, від 01.09.2017, товарно-транспортних накладних від Р44 від 28.08.2017, № Р49 від 01.09.2017, № Р45 від 28.08.2017, податкових накладних від 13.06.2017, від 01.08.2017 банківських виписок (т.3, а.с.76-82, 126-130).
Також, в обґрунтування необхідності укладення договору із ТОВ «Укрпром-обладнання» позивач посилається на наявність договірних відносин між ТОВ «Телеком-Комплекс» (Продавець) та ТОВ «СКБ». На підтвердження таких відносин надано до матеріалів справи копії рахунку № 11/07 від 11.07.2017, виписаного позивачем покупцю ТОВ «СКБ», видаткової накладної від 11.08.2018, товарно-транспортної накладної № Р51 від 11.08.2017, банківської виписки, податкової накладної. 
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (Замовник) та ТОВ «Галион-Д» (Виконавець) було укладено договори на постачання обладнання від 15.01.2018 №3-ГД на суму 116640,00 грн (у т.ч. ПДВ – 19440,00 грн) (т.3, а.с.198-199) та від 15.01.2018 №4-ГД на суму 128100,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 21350,00 грн) (т.3, а.с.218-219).
На підтвердження отримання обладнання від ТОВ «Галион-Д» позивачем надано до матеріалів справи копії специфікації, протоколу погодження договірної ціни, видаткових накладних від 26.01.2018 № 169 на загальну суму 116640,00 грн (у т.ч. ПДВ – 19440,00 грн), від 14.03.2018 на загальну суму 128100,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 21350,00 грн), податкових накладних від 26.01.2018р. №169 на загальну суму 116640,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 19.440,00 грн), 14.03.2018 № 78 на загальну суму 128100,00 грн (у т.ч. і ПДВ – 21350,00 грн), товарно-транспортних накладних №ТН-169 від 26.01.2018, № ТН-78 від 14.03.2018, платіжних доручень, банківських виписок, картки рахунку 631 за травень 2016 року – травень 2019 року (т.3, а.с.200-206, 220-227, 234-235).
Як вбачається з матеріалів справи, товари, які, як стверджує позивач, придбані у ТОВ «Галион-Д», були реалізовані позивачем подальшим покупцям ТОВ «Спеціалізоване монтажне управління № 24» за договором від 11.12.2017 № 1-сму та ПП «СВТ-Плюс» на підставі рахунку № 16/03 від 16.03.2018 (т.3, а.с.207-208, 228), що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями специфікації, видаткових накладних від 08.02.2018 № 8/02, від 02.04.2018 № 02/04, довіреності на отримання ТМЦ для ТОВ «СМУ № 24», товарно-транспортних накладних № Р4 від 08.02.2018, № Р13 від 02.04.2018, банківських виписок податкових накладних, виписаних позивачем як постачальником, від 08.02.2018, 15.02.2018, 16.03.2018, копії яких наявні в матеріалах справи (т.3, а.с.209-217, 229-233).
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у товарно-транспортних накладних щодо перевезення товару від постачальників ТОВ «Амра-Груп», ТОВ «Укрпром-обладнання», ТОВ «Галион-Д» до позивача по справі вказана адреса пункту розвантаження – м. Харків, просп. Гагаріна, 94-А. 
Згідно з наявною в матеріалах справи копією договору оренди квартири (т.3, а.с.239-241), ТОВ «Телеком-Комплекс» орендує квартиру АДРЕСА_1 , площею 65,1 кв.м.   
Слід відмітити, що між датою виписки товарно-транспортних накладних щодо перевезення ТМЦ від постачальників ТОВ «Амра Груп», ТОВ «Укрпром-обладнання», ТОВ «Галион-Д», та датою виписки товарно-транспортних накладних щодо перевезення товару до подальших покупців (ТОВ «Укртрансзв`язок», ТОВ «СКБ», ТОВ «Спеціалізоване монтажне управління № 24», ТОВ «Світ-Плюс») пройшов певний час, що свідчить про те, що протягом цього часу придбане обладнання повинно було зберігатися позивачем до моменту його подальшого відвантаження покупцям.
Разом з тим, позивачем не надано доказів того, що обладнання, зазначене у видаткових накладних, виданих ТОВ «Амра Груп», ТОВ «Укрпром-обладнання», ТОВ «Галион-Д», могло зберігатися у квартирі АДРЕСА_1 просп АДРЕСА_2 Гагаріна АДРЕСА_3 .
Доказів наявності за адресою : м. Харків, просп. Гагаріна,  94-А іншого приміщення, в якому могли б зберігатися товарно-матеріальні цінності (складського приміщення, гаражу тощо) позивачем не надано. 
Крім того, слід відмітити, що у разі зберігання на складі позивача вказаного вище обладнання певний час, останнє повинно було відображатися у складському обліку ТОВ «Телеком-Комплекс». 
Однак, жодних документів, які б свідчили про взяття на облік фактично отриманого обладнання (прибуткових ордерів, журналу обліку вантажів, актів приймання ТМЦ, лімітно-забірних карток, накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) товарів карток складського обліку матеріалів), або інших первинних документів, що підтверджували б переміщення використаного обладнання, позивачем ані до перевірки, ані до матеріалів справи не надано.
Колегія суддів відмічає, що у товарно-транспортній накладній № ТН-404 від 09.06.2017 щодо перевезення товару від ТОВ «Укрпром-обладнання» до ТОВ «Телеком-Комплекс» пунктом навантаження зазначено : м. Дніпро, вул. Марії Кюрі, 5, а пунктом розвантаження – Чернігівська область, м. Новодністровськ. 
У товарно-транспортній накладній замовником та вантажоодержувачем вказано ТОВ «Телеком-Комплекс», вантажовідправником – ТОВ «Лігаторг», пунктом навантаження – Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької Дивізії, пунктом розвантаження – Чернівецька область, м. Новодністровськ. 
Отже, цими товарно-транспортними накладними оформлено перевезення товару від постачальника безпосередньо на об`єкт, на якому використано обладнання – Новодністровську ГЕС ПАТ «Укргідроенерго».
Однак, колегія суддів зауважує, що товарно-транспортна накладна щодо перевезення товару від ТОВ «Лігаторг» оформлена 26.12.2016, а видаткова накладна, на підставі якої відповідне обладнання продане ПАТ «Укргідроенерго» для використання на Новодністровській ГЕС, та довіреність на отримання ТМЦ – 21.02.2017. 
Товарно-транспортна накладна щодо перевезення товару від ТОВ «Укрпром-обладнання» до ТОВ «Телеком-комплекс» оформлена 09.06.2017, а видаткова накладна, на підставі якої відповідне обладнання продане ПАТ «Укргідроенерго» для використання на Новодністровській ГЕС, датована 14.11.2017, довіреність на отримання ТМЦ – 13.11.2017.
Вказані вище розбіжності у датах перевезення товару на Новодністровську ГЕС та його реалізації подальшому покупцю ставлять під сумнів відомості, наведені у товарно-транспортних накладних, та факт перевезення товару з місця знаходження продавця (ТОВ «Укрпром-обладнання» або ТОВ «Лігаторг»).
Доказів того, що обладнання до моменту його продажу або використання зберігалося безпосередньо на об`єкті, де повинно було використовуватися (договору зберігання, складського обліку тощо), позивачем до матеріалів справи не надано.
Правила оформлення товарно-транспортних накладних встановлені розділом 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 (далі по тексту – Правила № 363).
Відповідно до п. 11.7. Правил № 363 час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов`язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25, 8.26 глави 8 цих Правил.
У свою чергу, згідно з п. 8.25, п.8.26 Правил № 363 час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється у пункті вантаження з моменту проставляння в товарно-транспортній накладній відмітки про фактичний час прибуття автомобіля для завантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред`явлення водієм товарно-транспортної накладної в пункті розвантаження.
Вантаження і розвантаження вважаються закінченими після надання водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних, оформлених у паперовій та/або електронній формі, на навантажений або вивантажений вантаж.
Слід відмітити, що товарно-транспортні накладні, копії яких надано до матеріалів справи (як щодо перевезення ТМЦ від постачальника до позивача, так і від позивача до подальшого покупця) не містять часу прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження, що, з урахуванням вказаних вище неточностей і розбіжностей, ставить під сумнів достовірність наведених у них відомостей щодо фактичного перевезення товару. 
Також, відповідно до пунктів 3.4 договорів поставки обладнання, укладених позивачем як покупцем із постачальниками ТОВ «Амра Груп», ТОВ «Укрпром-обладнання», ТОВ «Галион-Д», ТОВ «Лігаторг», комплектність обладнання повинна підтверджуватися технічними паспортами і відповідними сертифікатами якості. Разом з тим, зазначених документів щодо якості товару позивачем не надано ані до перевірки, ані до матеріалів справи.
Відсутність вказаних вище документів щодо складського обліку та фактичного переміщення ТМЦ, а також щодо якості поставленого обладнання при перевірці зафіксовано актом від 25.06.2019 № 4082/20-40-14-05-07/32870361, складеним перевіряючими, про що відображено і в акті перевірки (т.1, а.с.114-115, т.4, а.с.67).
Також, колегією суддів взято до уваги, що за даними Єдиного реєстру податкових накладних товар, придбання позивачем у ТОВ «Лігаторг»  (кондуктивний зонд (датчик рівня) ЕL3 Х4VТVХ – 3 шт. та пристрій контролю рівня Vegator 132 – 8 шт.) відбулося по ланцюгу постачання у ТОВ «Балторг» згідно з податковою накладною від 26.12.2016 №393, а ТОВ «Балторг», у свою чергу, придбало цей товар у ТОВ «Азторг» - від 26.12.2016 № 393.
Як зазначено в акті перевірки, в ланцюгах постачання ТОВ «Азторг» відсутнє придбання вказаного товару, імпортних операцій  щодо придбання вказаного товару ТОВ «Азторг» також не здійснювало, як і ТОВ «Балторг» та ТОВ «Лігаторг». 
При цьому, податкова накладна щодо продажу товару від ТОВ «Азторг» до ТОВ «Балторг» зареєстрована в ЄРПН 05.01.2017 о 18:16 год., податкова накладна щодо продажу товару від ТОВ «Балторг» до ТОВ «Лігаторг» - 05.01.2017 о 18:23 год., а податкова накладна щодо продажу товару від ТОВ «Лігаторг» до позивача – 05.01.2017 о 18:26 год., тобто, оформлення продажу товару відбулося 1 днем протягом 10 хвилин.
Колегія суддів, не заперечуючи, що обов`язок надання доказів правомірності свого рішення покладений на відповідача як суб`єкта владних повноважень, вважає за необхідне вказати, що позивач, у свою чергу, не звільнений від обов`язку надання документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, в даному випадку – реальності господарських операцій між ТОВ «Телеком-Комплекс» та вказаними контрагентами.
Однак, жодних доказів, які б спростовували доводи відповідача про неможливість поставки товарів позивачу вказаними контрагентами з огляду на відсутність у них необхідних матеріальних та трудових ресурсів, позивачем не надано. 
Слід вказати, що такі обставини, як відсутність сертифікатів якості на товар, документів щодо відображення складського обліку та внутрішнього переміщення ТМЦ, придбаних у постачальників, окремі неточності та недоліки у заповненні товарно-транспортних накладних,  наявність податкової інформації про відсутність необхідних матеріальних та трудових ресурсів для здійснення господарських операцій, одномоментний перехід товару по ланцюгу постачання, реєстрація контрагентів-постачальників (субпідрядників) за один або кілька місяців до вчинення господарських операцій із позивачем, самі по собі поодинці не є підставою вважати господарські операції безтоварними, однак, у своїй сукупності вони ставлять під сумнів реальність господарських операцій. 
За відсутності відповідних пояснень та беззаперечних доказів реального характеру господарських операцій колегія суддів вважає первинні документи, оформлені за результатами відносин із вказаними контрагентами, такими, що не є належною підставою для формування позивачем податкового кредиту.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками акту перевірки про заниження доходу, завищення позивачем податкового кредиту, від`ємного значення з податку на додану вартість по відносинам із ТОВ «Еліт Техно», ТОВ «Інвест Люкс Союз», ТОВ «Лекс Бранч Груп», ТОВ «Альфа Хот Трейд», ТОВ «Лігаторг», ТОВ «БК Артік», ТОВ «Укрпром-обладнання», ТОВ «Аста ЮА», ТОВ «Галион-Д», та заниження доходу по відносинам із ТОВ «Лордфілк», ТОВ «Еліт Техно», ТОВ «Інвест Люкс Союз», ТОВ «Лекс Бранч Груп», ТОВ «Альфа Хот Трейд», ТОВ «Лігаторг», ТОВ «БК Артік», ТОВ «Аста ЮА», ТОВ «Галион-Д», ТОВ «Укрпром-Обладнання».
Згідно із частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті податкових повідомлень-рішень від 13.08.2019 № 00000831405 про збільшення позивачу податкового зобов`язання з податку на прибуток, № 00000841405 про збільшення позивачу податкового зобов`язання з податку на додану вартість та № 00000851405 про зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, а відтак, відсутні підстави для визнання протиправними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.212, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеком-комплекс"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року по справі № 520/11948/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Роз`яснити, що відповідно до п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, cтрок на оскарження постанови продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  02.06.2020 року