УХВАЛА

27 квітня 2020 року 
м. Київ

Справа №  923/321/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі 
за позовом рішення Господарського суду Херсонської області від 22.03.2019 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі 
за позовом Комунального підприємства Агрофірма радгосп "Білозерський"
до Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області
за участю заступника керівника Бериславської   місцевої прокуратури 
про визнання права власності 
та 
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй"
до Комунального підприємства Агрофірма радгосп "Білозерський" 
про   визнання недійсним свідоцтва про      право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі №   923/321/18, подана 06.03.2020 через Південно-західний апеляційний господарський суд із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".
Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Оскільки наведену касаційну скаргу подано 06.03.2020, тобто після набуття чинності Законом України від 15.01.2020 №  460-IX, перевіряти матеріали цієї скарги слід, зважаючи на приписи Господарського процесуального кодексу України у редакції від 08.02.2020 року (далі - у редакції, чинній з 08.02.2020). 
Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".
За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно положень пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позовної заяви у цій справі), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом касаційного оскарження є постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 923/321/18 в частині задоволення позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй". про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно (2 немайнові вимоги).
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено у розмірі 1 921 грн.
Відтак, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви у цій справі складала 1 762,00 грн х 2 = 3 524,00 грн.
З урахуванням викладеного при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 7 048,00 грн (3 842,00 грн х 200%).
Проте скаржником документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, до касаційної скарги не додано, що підтверджується актом Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 № 923/321/18.
У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у сумі 7 048,00 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; номер рахунку (IBAN): UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку: 207 та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду.
Разом з тим, статтею 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Південно-західного апеляційного господарського суду прийнята 04.02.2020, повний текст складено та підписано - 10.02.2020, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 було 02.03.2020, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.
Із касаційної скаргою Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Енограй" звернулося лише 06.03.2020, про що свідчить дата на поштовому конверті, в якому касаційна скарга надійшла на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду, тобто після перебігу строку встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, разом із клопотанням про його поновлення.
Клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй" про поновлення строку подання касаційної скарги мотивовано тим, що станом на 03.03.2020 воно не отримувало повний текст постанови, а ознайомилось із ним лише на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.
Зазначені причини пропуску строку касаційного оскарження судом не визнаються Судом поважними, оскільки скаржником не надано доказів, які б свідчили про наявність особливих і непереборних обставин, що перешкоджали скаржнику звернутися до суду касаційної інстанції із дотриманням процесуальних строків. 
Як убачається з матеріалів справи, представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй" - Берьозка Ю. В . був присутнім в судовому засіданні 04.02.2020 під час оголошення вступної та резолютивної частини постанови Південно-західного апеляційного господарського суду у справі № 923/321/18.
До того ж відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 (повний текст 10.02.2020) у справі № 923/321/18 оприлюднена 11.02.2020.
Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою як контакт-центру суду так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.
Отже, пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути при подачі касаційної скарги.
Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.
Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, не вбачається, а підстави наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження таких підстав, визнаються судом неповажними. 
Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Крім того, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Оскільки у касаційній скарзі скаржником не зазначено передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу (у редакції, чинній з 08.02.2020) підстави (підстав) подання цієї скарги, відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України її слід залишити без руху.
У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 923/321/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 18 травня 2020 року, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.
2. У разі невиконання вимог Суду, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                     Т. Б. Дроботова

                                                                                                    К. М. Пільков