СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р.                                                                Справа № 922/3990/19  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М. , суддя  Гребенюк Н.В. 
при секретарі Казаковій О.В.
за участю представників сторін:
позивача - не з'явився, 
відповідача - Столбовий М.І.,  посвідчення №2246 дійсне до 31.12.2020р.; довіреність   №08-21/4457/2-19   від 27.12.19 р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.641) на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.02.2020 (суддя Рильова В.В., повний текст складено 11.02.2020) у справі №922/3990/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс", місто Харків     
до Харківської міської ради, місто Харків   
про визнання укладеним договору оренди землі

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати укладеним між Харківською міською радою (як орендодавцем) та ТОВ "Перехрестя Плюс" (як орендарем) договір оренди землі в наданій позивачем редакції.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.12.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3990/19.

Ухвалою господарського суду Харківської  області від 10.02.2020 року у справі     №922/3990/19 залишено без розгляду відповідь ТОВ "Перехрестя плюс" на відзив на позовну заяву  на підставі статті 118 ГПК України.
В наведеній ухвалі суд першої інстанції встановив, що 31.01.2020 ТОВ "Перехрестя Плюс" отримало ухвалу суду від 27.01.2020, в якій останньому встановлено строк на подання відповіді на відзив Харківської міської ради - до 05.02.2020, а також відкладено підготовче засідання на 10.02.2020.  Як зазначив місцевий господарський суд,  позивач був обізнаний про встановлений судом строк на подання відповіді на відзив Харківської міської ради, однак, подав її лише до судового засідання, що призначене на 10.02.2020, тобто із пропуском процесуального строку, без заяви про його поновлення.

Позивач із вказаною  ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного  апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права,  просить цю ухвалу скасувати та поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк для подання відповіді на відзив.
В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що ухвала суду від 27.01.2020, якою суд встановив строк для подання відповіді на відзив була отримана відповідальним співробітником канцелярії ТОВ «Перехрестя Плюс», який не повідомив представника позивача у цій справі  - Бугай О.С. про отримання цієї ухвали, оскільки представник хворіла з 05.02.2020. На підтвердження своїх доводів позивач надав апеляційному суду консультативний висновок медичної установи - ТОВ «Інтер-Мед». За таких обставин, позивач наполягає на тому, що його представник не був обізнаний про строки на подання відповіді на відзив та необхідність подання заяви про поновлення строку на подання відповіді на відзив. 

До апеляційної скарги позивачем надано новий доказ - консультативний висновок медичної установи ТОВ «Інтер-Мед» про хворобу Бугай С.О. з 05.02.2020.
Цей документ  не надавався суду першої інстанції. 
Позивачем, відповідно до ч.3 ст.269 ГПК України, не обґрунтовано та не надано доказів неможливості подання вказаного документу  суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. 
Крім того,   наданий позивачем документ не засвідчено відповідно до вимог п.5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.
Враховуючи наведене, наданий позивачем суду апеляційної інстанції висновок медичної установи ТОВ «Інтер-Мед» не приймається судом до розгляду. 

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів позивача заперечує, зазначає про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 09.06.2020 представник відповідача просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.02.2020 у цій справі - без змін. 

В судове засідання 09.06.2020 позивач не з'явився.
Позивач надіслав суду клопотання від 02.06.2020 про розгляд справи за відсутності його представника.
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника  позивача.
      
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати укладеним між Харківською міською радою (як орендодавцем) та ТОВ "Перехрестя Плюс" (як орендарем) договір оренди землі в наданій позивачем редакції.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.12.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/3990/19 та призначено підготовче засідання на 27.01.2020 (а.с.67 т.1).
14.01.2020 року до Господарського суду Харківської області надійшов відзив Харківської міської ради на позовну заяву у справі № 922/3990/19.
Відзив Харківської міської ради на позовну заяву  прийнято судом до розгляду з посиланням на те, що він поданий у встановлений судом строк та відповідає вимогам ГПК України, що відображено в протоколі судового засідання від 27.01.2020 (а.с.163 т.1).
В підготовчому засіданні 27.01.2020 судом також встановлено позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив Харківської міської ради - до 05.02.2020 року та постановлено протокольну ухвалу (ч.5 ст.233 ГПК України) про відкладення підготовчого засідання у справі №922/3990/19 на 10.02.2020. Відповідну ухвалу занесено до протоколу підготовчого засідання від 27.01.2020 року.
Господарським судом Харківської області надіслано позивачу «ухвалу про повідомлення» (ч.2 ст.120 ГПК України)  від 27.01.2020, в якій зазначено про встановлення судом строку для подання відповіді на відзив - до 05.02.2020, а також про відкладення підготовчого засідання на 10.02.2020 (а.с.165 т.1).
Позивач отримав вказану ухвалу 31.01.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.173 т.1).
10.02.2020 позивач подав Господарському суду Харківської області відповідь на відзив (а.с.175 т.1) та клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв'язку із хворобою представника  - Бугай О.С. (а.с.1 т.2). 
Ухвалою Господарського суду Харківської  області від 10.02.2020 року у справі     №922/3990/19 залишено без розгляду відповідь ТОВ "Перехрестя плюс" на відзив на позовну заяву  на підставі статті 118 ГПК України, оскільки позивачем пропущено встановлений судом процесуальний строк на подання відповіді на відзив та не подано заяву про поновлення цього  строку. 

Судова колегія враховує наступне. 
Статтею 161 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є, зокрема, відповідь на відзив.
Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 166 Господарського процесуального кодексу України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.
Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.01.2020 у цій справі позивача відповідно до  ч.2 ст.120 ГПК України було  повідомлено про  встановлений  судом строк для подання відповіді на відзив - до 05.02.2020.
31.01.2020 позивач отримав вказану ухвалу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.173 т.1).
Отже, позивач був обізнаний про встановлений йому судом строк для подання відповіді на відзив та мав достатньо  часу для його підготовки та подання. 
Втім, відповідь на відзив подана позивачем Господарському суду Харківської області 10.02.2020, тобто, з пропуском встановленого судом процесуального строку. 

Частинами першою, другою статті 119 ГПК України  передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Таким чином, пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними, в той час як продовжити встановлений процесуальний строк суд має право також із власної ініціативи, однак у цьому разі відповідне продовження строку може мати місце лише до його закінчення (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.02.2019 у справі №922/1161/18). 
Отже, наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку та подати докази цього.
Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Господарський процесуальний кодекс України  не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. 
Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Позивач не заявляв Господарському суду Харківської області  клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив, причин пропуску встановленого строку суду не навів та не повідомляв суд про необхідність продовження строку для подання відповіді на відзив. 

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що відповідальний співробітник канцелярії ТОВ «Перехрестя Плюс» не повідомив представника  у цій справі -    Бугай С.О. про отримання ухвали суду від 27.01.2020 (в якій встановлено на подання відповіді на відзив), оскільки представник хворів з 05.02.2020 та станом на 18.02.2020 ще потребував лікування. За таких обставин, позивач зазначає про те, що представник позивача не був обізнаний про строки на подання відповіді на відзив та необхідність подання заяви про поновлення строку на подання відповіді на відзив. 
Втім, такі доводи позивача не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку.
Судова колегія враховує, що позивачем не надано суду першої інстанції жодних доказів хвороби його представника - Бугай С.О. 
Крім того, відповідно до ч.1 ст.58 ГПК України,  представником у суді може бути адвокат або законний представник.
За змістом ч. 3   ст. 56 ГПК України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Враховуючи викладене, отримавши 31.01.2020 ухвалу суду від 27.01.2020, позивач не був позбавлений права і можливості наділити іншу особу відповідними повноваженнями для своєчасного подання відповіді на відзив або забезпечити участь у справі та реалізацію своїх процесуальних прав шляхом самопредставництва. 
Крім того, слід звернути увагу на те, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.12.2019 у цій справі (а.с.68 т.1) повідомлено сторін  про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Посилання позивача на бездіяльність відповідального співробітника канцелярії товариства не можуть бути прийняті судом, оскільки, по-перше, не підтверджені жодними доказами, а по-друге, не є об'єктивними непереборними обставинами для вчинення процесуальної дії.
Позивач як учасник судового процесу повинен самостійно вживати заходів для забезпечення його участі у розгляді справи та реалізацію процесуальних прав, а тому його доводи про неотримання представником ухвали суду - є безпідставними. 
Крім того, доводи позивача є суперечливими, оскільки він зазначає про те, що 31.01.2020 ухвала суду не була передана представнику Бугай О.С. у зв'язку із його хворобою, втім, далі в апеляційній скарзі зазначає, що його представник хворів з 05.02.2020.   

Також позивач посилається на те, що представник Бугай С.О. хворів з 05.02.2020 і станом на 18.02.2020 ще потребував лікування, у зв'язку з чим не мав можливості здійснювати свої повноваження з представництва 10.02.2020.
Втім, 10.02.2020 представником Бугай О.С. подано суду відповідь на відзив. 
При цьому, підготувавши відповідь на відзив, позивач не був позбавлений можливості одночасно подати заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відповіді на відзив. 
Крім того, 10.02.2020 представником позивача Бугай С.О. також було подано суду першої інстанції клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв'язку із хворобою. 
Однак, до клопотання не було надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин. 
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги позивача є безпідставними. 

З огляду на наведене, позивачем не доведено наявність обставин, які об'єктивно перешкоджали йому  реалізувати своє право на подання відповіді на відзив протягом встановленого судом строку.
Судова колегія враховує, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України визначено наслідки пропуску процесуальних строків: право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду відповіді позивача на відзив на підставі ст.118 ГПК України, у зв'язку із пропуском заявником процесуального строку на її подання.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а ухвали господарського суду Харківської області від 10.02.2020  у справі №922/3990/19 - без змін.
З урахуванням ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.
Враховуючи викладене, керуючись ст.270, ст.271, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282,  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення 
Ухвалу господарського суду Харківської області від 10.02.2020 року у справі        №922/3990/19  залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.06.2020р.

Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                           А.М. Білецька  

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк