ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 квітня 2020 року           справа №433/74/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі  колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Блохіна А.А., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 6 лютого 2020 року у справі  № 433/74/20 (головуючий І інстанції Певна О.С., повний текст складений у смт. Троїцьке Луганської області) за позовом   ОСОБА_1  до  поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Кобилинського Анатолія Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції  про скасування постанови,- 

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Кобилинського А.В. (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача; скасувати постанову серії ЕАК № 1947639  про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі; закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 1-5).
Ухвалою від 30.01.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції (а.с. 50).
Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 6 лютого 2020 року у задоволенні позову - відмовлено (а.с. 58-61). 
Позивачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов, посилаючись на те. що відповідач не ознайомив позивача  у повному обсязі з правами, визначеними ст. 268 КУпАП, зокрема, щодо права користуватися допомогою адвоката та оскарження постанови. Також, судом не взято до уваги відеозапис зі смартфона позивача, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано порушення права на захист - відповідачем  не розглянуто клопотання позивача про перенесення розгляду справи через необхідність користування юридичними послугами адвоката. Крім того, відповідачем  порушено порядок розгляду справи (ст.ст. 278, 279 КУпАП), оскільки ознайомлено позивача з доказами порушення вже після прийняття спірної постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с. 71-74).
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини.
Постановою від 07.01.2020 року серії ЕАК № 1947639 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. у зв`язку з тим, що останній 07.01.2020 року о12-08 годині на автодорозі Київ-Чоп, 238 км, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 132 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості у населеному пункті, позначеним дорожнім знаком 5.45 «Пилиповичі» на 82 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с. 10).
В пп. 5.45 п. 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначений інформаційно-вказівний знак «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах пункту. 
Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно  ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 006694 лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 (а.с. 32).
Суд зазначає, що законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, така процедура як сертифікація взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 5 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.
Проведення перевірки передбачено Порядком проведення перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року № 193.
Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16643, виданого Державним підприємством «Укрметртестстандарт» від 30 вересня 2019 року та чинного до 30 вересня 2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000521, є придатним до застосування (а.с. 31).
Можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується експертним висновком Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (а.с. 33).
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про достовірність результатів засобу вимірюваної техніки TruCam LTI 20/20 № ТС 000521, яким було зафіксовано факт перевищення швидкості руху позивачем.
Судом апеляційної інстанції переглянуті відеозаписи події 07.01.2020 року (а.с. 11, 27), з яких встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_1 , 07.01.2020 року о 12-08 годині на автодорозі Київ-Чоп, 238 км, рухався з перевищенням дозволеної швидкості руху.
Також, факт порушення позивачем п. 12.4 ПДР підтверджується фото з сертифікованого приладу TruCam LTІ 20/20 № ТС000521 (а.с 28).
Крім того, відеозаписом подій (відеофайл 20200107220603000125) встановлено, що позивача ознайомлено усно з усіма правами, визначеними ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання апелянта на неознайомлення його в повному обсязі з права відповідно до ст. 268 КУпАП.
Щодо доводів апелянта на залишення поза увагою відповідача клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості скористатися послугами адвоката, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП  протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина друга статті 122 цього Кодексу), від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція),  справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП (п. 4 розділу ІІІ Інструкції).
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п. 5 розділу ІІІ Інструкції).
Суд зазначає, що позивач своїм правом щодо залучення адвоката не скористався, оскільки забезпечення адвокатом покладається на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а не на працівника поліції.
В даному випадку  у відповідача були відсутні підстави для відкладення розгляду справи.
Крім того, Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. 
Санкція  ч. 3 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні рішення суб`єкта владних повноважень.
Також, є неприйнятним посилання апелянта на порушення відповідачем порядку розгляду справи (ст.ст. 278, 279 КУпАП) та ознайомлення позивача з доказами порушення вже після прийняття спірної постанови про накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).
З відеозапису подій (файл 20200107220603000125 - 03хв. 05 сек.) встановлено, що до винесення відповідачем постанови у справі, останнім запропоновано позивачу переглянути відеодоказ правопорушення, проте позивач не скористався таким правом та постійно сперечався зі співробітниками, вважаючи їхні дії протиправними.
І лише після прийняття відповідачем спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності звернувся до відповідача з вимогою ознайомити його з відеодоказами порушення ПДР.
Суд зазначає, що така поведінка позивача вказує на його бажання у будь-який спосіб уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.
Щодо посилання позивача на не взяття судом першої інстанції  до уваги відеозапису зі смартфона позивача, який долучений до матеріалів справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що переглядом зазначеного відеозапису встановлено, що аналогічний фрагмент розмови також зафіксований на відеозапису подій, зроблених за допомогою камери поліцейського.
Доказів протиправності спірної постанови відповідача позивачем суду не надано.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку що позивач не довів незаконність постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 07.01.2020 року серія ЕАК № 1947639, складеної відповідачем відносно нього, а наявні в справі докази вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП , а отже, відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт вчинення позивачем зазначених правопорушень підтверджено належними та допустимими доказами.
На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність спірної постанови відповідача, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 77, 272,  286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -          
          
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення. 
Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 6 лютого 2020 року у справі  № 433/74/20 за позовом   ОСОБА_1  до  поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області сержанта поліції Кобилинського Анатолія Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції  про скасування постанови - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 22 квітня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач                                                                             І.В. Геращенко

           Судді:                                                                                               Т.Г. Арабей

                                                                                                         А.А. Блохін