ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1745/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/341/20	Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Бутенко С.Б.
Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.
розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Билим Інною Олександрівною
на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2018 року у складі судді Косик С.М.
у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
В грудні 2016 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив про стягнення з відповідача  ОСОБА_1 22426,24 грн. заборгованості за кредитним договором та 1378,00 грн. понесених судових витрат. 
Позов мотивовано тим, що 02.04.2014 року між банком та відповідачем було укладено договір № АЗА-0003935-Ф/14-КRD, на підставі якого відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України із встановленим лімітом дозволеного овердрафту в розмірі 10400,00 грн. на строк з 02.04.2014 року по 01.04.2016 року зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом в розмірі 25% річних.
Внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, станом на 20.10.2016 року виникла заборгованість в сумі 22 426,24 грн., яка складається із: 12 113,02 грн. - заборгованості за овердрафтом та 10 313,22 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та простроченими відсотками за користування дозволеним овердрафтом. 
Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2018 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором № АЗА-0003935-Ф/14-КRD від 02.04.2014 року у розмірі 22426,24 грн. 
Вирішено питання судових витрат. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору. 
Не погодившись з вказаним рішенням, представник відповідача за призначенням Полтавського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги - адвокат Билим І.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості по нарахованих відсотках у розмірі 10313,22 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що укладений 02.04.2014 року між сторонами кредитний договір був строковий та діяв до 01.04.2016 року. З 2014 року, після укладення вказаного договору відповідач постійно знаходився в зоні проведення АТО, тому не здійснював платежів у погашення кредиту.
Вказує, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Натомість банком було нараховано відсотки за користування кредитом станом на 20.10.2016 року, тобто тоді, коли відповідач був військовозобов`язаний та проходив службу в АТО.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ АБ «Укргазбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – залишити без змін як законне та обґрунтоване. Вказує, що посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 01.03.2017 року не містить інформації, яка б підтверджувала факт перебування ОСОБА_1 в зоні АТО в момент виникнення заборгованості за договором.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Частина третя статті 3 ЦПК України встановлює, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України. 
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК).
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК). 
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК). 
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини першої статті 374 ЦПК України).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
По справі встановлено, що 02.04.2014 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладений договір № АЗА-0003935-Ф/14-КRD, відповідно до якого було відкрито картковий рахунок, випущено платіжну картку та встановлено ліміт дозволеного овердрафту в розмірі 10400,00 грн. на строк з 02.04.2014 року по 01.04.2016 року зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом в розмірі 25% річних.
Згідно п.п. 2.4, 2.7 вказаного Договору на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом та суму заборгованості за овердрафтом (кредитом) нараховуються проценти в розмірі 48% річних. Погашення заборгованості за дозволеним овердрафтом, овердрафтом (кредитом), нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом, нарахованим процентами за користування овердрафтом (кредитом) здійснюється за рахунок надходження коштів на картковий рахунок клієнта в порядку, визначеному Договором.
Відповідно до п.п. 4.1., 4.2., 4.4, 4.6 укладеного Договору визначено, що щомісячно, не пізніше останнього банківського дня кожного місяця користування Дозволеним овердрафтом та овердрафтом (кредитом), а також в день розірвання договору, банк нараховує проценти на суму заборгованості за Дозволеним овердрафтом та простроченої заборгованості та заборгованості за овердрафтом (кредитом) у національній валюті України за фактичний строк використання кредитних коштів щомісячно, до 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому клієнт користувався кредитними коштами (дозволеним овердрафтом) і також в день розірвання цього договору клієнт зобов`язаний сплатити банку нараховані проценти за користування дозволеним овердрафтом. У разі повної або часткової несплати нарахованих процентів за користування дозволеним овердрафтом, в строки передбачені п. 4.2 Договору, банк наступного банківського дня вносить суму цих нарахованих процентів на рахунок прострочених нарахованих доходів. У разі ненадходження коштів на картковий рахунок у встановлені договором строки, суми непогашеного основного боргу за дозволеним овердрафтом визнаються простроченими та наступного банківського дня переносяться до простроченої заборгованості.
Згідно п.п. 5.26-5.2.8 Договору клієнт зобов`язується не пізніше наступного дня строку дії дозволеного овердрафту в повному обсязі повернути банку отримані кредитні кошти (дозволений овердрафт); сплачувати суми основного боргу за дозволеним овердрафтом та проценти за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та в строки, передбачені договором; за користування неповерненою в строк згідно п. 4.5 договору сумою дозволеного овердрафту, сплачувати проценти у розмірі 48% річних. 
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 20.10.2016 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором перед банком становить 22426,24 грн, з яких: 12113,02 грн. – заборгованість по кредиту; 10313,22 грн. – заборгованість по нарахованих процентах за користування кредитом.
Задовольняючи повністю позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість, що підлягає стягненню на користь позивача. 
Апеляційний суд з такими висновками місцевого суду повною мірою погодитись не може з огляду на наступне.
Як встановлено по справі, відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Національній гвардії України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 14 квітня 2016 року (а.с. 51), посвідченням учасника бойових дій від 01 березня 2017 року (а.с. 114) та довідкою командира військової частини НОМЕР_4 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 2073 від 16.12.2019 р., виданої на підставі наказу командира ОТУ «Маріуполь» № 35 від 04.02.2016 р., згідно якої у період з 01.02.2016 р. по 17.06.2016 р., з 05.07.2016 р. по 30.09.2016 р., з 11.10.2016 р. по 26.03.2017 р., з 11.04.2017 р. по 16.07.2017 р., з 01.08.2017 р. по 17.09.2017 р., з 28.09.2017 р. по 21.03.2018 р., з 06.04.2018 р. по 19.07.2018 р., з 04.08.2018 р. по 28.10.2018 р., з 08.11.2018 р. по 23.01.2019 р. та з 08.02.2019 р. по 20.10.2019 р. ОСОБА_1 брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони в районі проведення операції об`єднаних сил ОТУ «Схід» (а.с. 125). 
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (пункт 15 статті 14 у редакції Закону № 1275-VII від 20.05.2014 р.) військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду надано пільги, згідно яких протягом вказаного періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Згідно підпункту 1 пункту 1 статті 3 дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
У статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» зазначено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Отже, на відповідача ОСОБА_1 , як військовослужбовця Національної гвардії України поширюється дія пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо звільнення від сплати процентів за користування кредитом з початку і до закінчення особливого періоду.
Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався 18 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває по теперішній час.
Таким чином, підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитом за договором № АЗА-0003935-Ф/14-KRD від 02 квітня 2014 року у сумі 10313,22 грн. по справі не вбачається. 
За вказаних обставин оскаржуване рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 процентів за кредитом.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Билим Інни Олександрівни - задовольнити.
Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2018 року в частині стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості по нарахованих процентах за користування кредитом за договором № АЗА-0003935-Ф/14-КRD від 02.04.2014 року в сумі 10313,22 грн. - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В частині стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості по кредиту за договором № АЗА-0003935-Ф/14-КRD від 02.04.2014 року у розмірі 12113,02 грн. рішення Машівського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2018 року - залишити без змін.
Змінити розподіл судових витрат, стягнути зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» 744, 25 грн. понесеного судового збору. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                С.Б. Бутенко

Судді:                                                                        О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна