Справа № 462/1522/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М. 
Провадження № 22-ц/811/1265/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М. 
Категорія: 84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 червня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - Курій Н.М.,
суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.,
за секретаря - Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 березня 2020 року, постановлену в складі головуючої - судді Румілової Н.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про визнання дій протиправними, 

в с т а н о в и в:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ЛКП «Сяйво», в якому просить визнати протиправною бездіяльність директора ЛКП «Сяйво» - Масюк Уляни Львівни щодо невиконання та порушення вимог ст.40 Конституції України, ст. ст. Закону України «Про доступ до публічної інформації», зобов`язати директора ЛКП «Сяйво» розглянути по суті його запит від 28.11.2019 року та надати вичерпну обґрунтовану відповідь. 
ОСОБА_1 також просив звільнити його від сплати судового збору посилаючись на те, що він перебуває в скрутному матеріальному становищі, його майновий стан є важким, він має статус безробітного, про що свідчать копії довідок Залізничного відділу соціального захисту від 20.11.2019 року №2399 та від 18.02.2020 року №662 про отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та копія довідки ДФС у Львівській області від 21.11.2019 року №552/13-01-54-02.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16 березня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про визнання дій протиправними залишено без руху.
Надано ОСОБА_1 строк для надання документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 840,80 грн., десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Попереджено ОСОБА_1 , що в разі ненадання документів про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн., позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 березня 2020 року оскаржив ОСОБА_1 . Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що порушує норми процесуального права, право на доступ до правосуддя. Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у звільненні від сплати судового збору, незважаючи на його скрутний матеріальний стан та неспроможність сплатити судовий збір на підтвердження чого ним було подано до позовної заяви копії двох довідок Залізничного відділу соціального захисту від 20.11.2019 року №2399 та від 18.02.2020 року №662 про малозабезпеченість та копію довідки ДФС у Львівській області від 21.11.2019 року №552/13-01-54-02. Зазначає, що суд першої інстанції у змісті ухвали посилається на ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та водночас відмовляє йому у доступі до правосуддя через те, що він є особою працездатного віку, що не є підставою для відмови у звільненні від сплати судового збору і про таке не вказано у ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Просить ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції іншим складом суду. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити у його відсутності в зв`язку карантином та епідеміологічною ситуацією в Україні.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких підстав.
Згідно з ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частинами першою-третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно з ч. 2 ст. 136 ЦПК України, якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» визначає відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 зазначеного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Постановляючи ухвалу про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції відмовив в задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та надав ОСОБА_1 строк для надання документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Відмовляючи в задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є працездатною особою, а тому підстави для звільнення його від сплати судового збору та відстрочення або розстрочення сплати судового збору відсутні.
Однак, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції.
Подаючи до суду позовну заяву ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, на підтвердження чого надав довідки про те, що за період з травня 2019 року по жовтень 2019 року він отримав державну соціальну в розмірі 1869,52 грн. (арк. спр. 3), з серпня 2019 року по січень 2020 року - в розмірі 1989,60 грн. (арк. спр. 4), а також надав довідку Залізничної ДПІ Залізничного управління ГУ ДПС у Львівській області про те, що за період з 1 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року інформація про доходи відсутня (арк. спр. 3 зворот).
Визначаючи в оскарженій ухвалі розмір судового збору, суд першої інстанції не звернув увагу на додані ОСОБА_1 до позовної заяви довідки, які він подав на підтвердження свого майнового стану та на підставі яких просив звільнити його від сплати судового збору, та не зазначив в оскарженій ухвалі будь-якого обґрунтування щодо врахування чи неврахування поданих позивачем довідок про отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям і не надав можливості позивачу, у разі недостатніх даних, зазначених у поданих довідках, надати такі довідки з інформацією щодо підтвердження майнового стану за попередній календарний рік, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у звільненні ОСОБА_1 від сплати судового збору є передчасним. 
А відтак, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 березня 2020 року належить скасувати на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись п. 6 ч.1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 березня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку не оскаржується.
Повний текст постанови складено 03 червня 2020 року.

             Головуючий                                                                            Курій Н.М.

   Судді:                                                                                     Ванівський О.М.

        
                                                                       Мельничук О.Я.