ПОСТАНОВА
Іменем України

26 травня 2020 року 
Київ
справа №826/23351/15
касаційне провадження №К/9901/13322/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Білоуса О.В.,  Шипуліної Т.М., 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2016 (суддя Погрібніченко І.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 (судді: Епель О.В., Карпушова О.В., Мамчур Я.С.) у справі за позовом Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ПП «Акрілат-Хімконтракт» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС від 25.06.2015 № 100250001/2015/000023/2 про коригування митної вартості товарів. 

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що для митного оформлення імпортованого товару він надав відповідачу повний пакет документів, які підтверджують митну вартість товарів за ціною контракту. Позивач виконав вимоги частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України та надав на вимогу відповідача додаткові документи, які містять повні та достовірні дані для підтвердження заявленої позивачем за першим методом (ціною договору) митної вартості. Подані документи чітко ідентифікують товар та містять об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню, та підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, та митну вартість товарів за ціною договору відповідно до вимог частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України. Рішення відповідача про коригування митної вартості є протиправним, оскільки прийнято унаслідок порушення вимог частини третьої статті 53, частини шостої статті 54 та частини першої статті 55 Митного кодексу України. 

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 27.04.2016 адміністративний позов задовольнив повністю.
Визнав протиправним та скасував рішення Київської міської митниці ДФС від 25.06.2015 № 100250001/2015/000023/2 про коригування митної вартості товарів. Суд присудив з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС на користь ПП «Акрілат-Хімконтракт» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1218,00 грн. 

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06.07.2016 залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2016.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач під час проходження митного контролю надав митниці повний пакет документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару, натомість відповідач відмовив у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за відсутністю обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Київська міська митниця ДФС подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову повністю. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що митниця правомірно застосувала другорядний метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів унаслідок об`єктивного та обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товарів за ціною договору, оскільки при здійсненні аналізу поданих декларантом до митного оформлення документів було виявлено, що вони мають розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19.08.2016 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від    03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд ухвалою від 25.05.2020 призначив справу до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні на 26.05.2020.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Білоус О.В., Шипуліна Т.М.

Верховний Суд, переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справи, виходить з такого.

Суди попередніх інстанцій установили такі обставини.

Між компанією «Shandong Xiwang Sugar Industry Co., Ltd» (Китай) (продавець) та ПП «Акрілат-Хімконтракт» (Україна) (покупець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) від 11.03.2015 № АС150311-4, згідно з яким продавець зобов`язується поставити і продати, а покупець - прийняти та оплатити товар (фруктозу хімічно чисту) у кількості 25, 00 т за ціною 1 040, 00 доларів США/т.

Позивач у порядку електронного декларування 25.06.2015 подав до Київської міської митниці ДФС митну декларацію № 100250001/2015/006961 з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару за контрактом від 11.03.2015 № АС150311-4 - фруктози хімічної чистої (вміст фруктози 100,0 %) у вигляді білого кристалічного порошку (С6Н1206), реєстр. номер CAS 57-48-7, для використання в харчовій промисловості, лот-партія XWAC006, дата виробництва: 19.03.2014, кінцевий термін придатності: 19.03.2016, не для медичного використання, без вмісту прекурсорів, наркотичних та психотропних речовин, не входить до переліку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, не кормова добавка, торгова марка: Xiwang Sugar Industry Co., Ltd., Країна виробництва - CN.

Разом із вказаною митною декларацією декларант подав до органу доходів і зборів перелік документів, передбачених частиною другою статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують заявлену митну вартість товарів: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 07.08.2014 № 100/2012/0003083; міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 23.06.2015 № 0000547; коносамент від 27.04.2015 MWQDODE15040410FD; коносамент агентський від 27.04.2015 B/L № 572863847; коносамент B/L транспортної лінії від 29.04.2015 L04519W; платіжне доручення від 02.06.2015 № 197; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 08.06.2015 № 1506011; довідку про транспортні витрати від 08.06.2015 б/н; прайс-лист від 11.03.2015 б/н; податкові накладні від 08.08.2014 № 100 та від 31.10.2014 № 482; рахунки-фактури (інвойси) від 11.03.2015 ACR150419 та ACR150419-2; пакувальний лист від 19.04.2015; рахунок-проформу від 11.03.2015 № АС150311-4; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 11.03.2015 № АС150311-4; договір з перевізником від 25.03.2015 № 04; додаткову угоду до договору з перевізником від 25.03.2015 № 04; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю від 23.06.2015 № 2730 та від 27.04.2015 № 2761; сертифікат про походження товару від 28.04.2015 № 15С3723В0020/00062; заявку від 15.04.2015 № 15/0415; інформацію стосовно ціни товару з мережі інтернет від 27.05.2015; лист від перевізника від 03.03.2015;  сертифікат якості від виробника від 19.03.2015; копію митної декларації країни відправлення від 25.04.2015 № 438020150800026839.

За наслідками опрацювання наданих декларантом позивача документів спрацювала система аналізу ризиків щодо витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. Окрім того, митниця встановила, що декларант не надав усіх відомостей щодо складових митної вартості, а саме документів, що документально підтверджують вартість транспортних витрат, які є складовою митної вартості. 

У зв`язку з цим митниця запропонувала декларанту надати додаткові документи відповідно до статті 53 Митного кодексу України, шляхом надсилання електронного повідомлення, а саме: транспортні (перевізні) документи та документи у відповідності до наказу Мінфіну від 24.05.2012 № 599; інші документи за бажанням декларанта.

Декларант на вимогу митниці надав лист від 25.06.2015 б/н від транспортно-експедиційної компанії про повноваження Yfeng Investment management limited та повідомив про неможливість надання інших документів за зазначеною поставкою.

Київська міська митниця ДФС прийняла рішення від 25.06.2015 № 100250001/2015/000023/2 про коригування митної вартості товарів, згідно з яким митна вартість групи товарів була збільшена унаслідок застосування другорядного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів. Митниця визначила вартість за одиницю 1,1300 USD, загальну суму вартості 28250 USD, замість задекларованої позивачем суми вартості - 26555,76 USD,  та склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100250001/2015/00086.

У рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що за наслідками опрацювання наданих декларантом  документів спрацювала система аналізу ризиків щодо витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. Декларант не надав усіх відомостей щодо складових митної вартості, а саме документів, що документально підтверджують вартість транспортних витрат, які є складовою митної вартості. Окрім того, у рішенні зазначено, що у наданих до митного оформлення документах наявні розбіжності. У рахунку від 08.06.2015 № 1506011 зазначено, що вартість транспортних послуг стосується контейнерів MRKU 6526531 , MRKU8143491, коносаменту за транспортним засобом JPO ATAIR 519 W, натомість, в експортній декларації від 27.04.2015 № 438020150800026839 та коносаменті від 27.04.2015 № MWQDODE15040410FD зазначено транспортний засіб «MSC FAUSTINA» W518. Податкова накладна від 08.08.2014 № 100 та податкова накладна від 31.10.2014 № 482 мають різні ціни на фруктозу для юридичних осіб на території України, не містять достатньо даних щодо торгової марки, виробника товару що унеможливлює ідентифікацію за товаром за цією поставкою. 

У подальшому митниця надала згоду на випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов`язання щодо повної сплати до державного бюджету сум податків і зборів згідно з митною вартістю, визначеною митницею в повному обсязі, та щодо надання протягом 80 днів з дня випуску товарів відповідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Згідно зі статтею 49 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - МКУ) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частинами першою та другою статті 52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Згідно з частиною третьою статті 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому положеннями частини шостої цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною другою статті 54 МКУ передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МКУ орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)  неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 МКУ визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Статтею 320 МКУ запроваджено вибірковість митного контролю, яка, зокрема, означає те, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками (частина перша).

У логічному зв`язку з наведеним положенням перебуває положення частини другої статті 361 цього ж Кодексу, відповідно до якої органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

З наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим митниця може витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі можливі документи, передбачені у статті 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини засвідчують, що позивач разом з митною декларацією в повному обсязі надав митниці документи, передбачені частинами 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість товару. Суди оцінили подані позивачем документи для визначення митної вартості товару як достатні, такі, що не містять розбіжностей, ознак підробки та містять усі відомості, що підтверджують числові значенні складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Суди зазначили, що всі документи були подані декларантом разом з митною декларацією від 25.06.2015, проте під час проведення процедури консультацій митницею не було повідомлено позивача про наявність будь-яких розбіжностей, зокрема, на які вказує митниця у рішенні про коригування митної вартості, та не було витребувано документів на усунення таких розбіжностей, що позбавило позивача надати документи на усунення сумнівів у їх достовірності.

Суд касаційної інстанції, з огляду на положення статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права і не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів на іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права до встановлених цими судами на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів обставин.

Переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справ, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суди не допустили неправильного їх застосування.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, свідчать, що скаржник не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, зроблених за результатом оцінки судами попередніх інстанцій доказів у справі. Такі доводи не спростовують правильності застосування судами норм матеріального права до встановлених ними на підставі безпосередньо досліджених та оцінених судами доказів обставин.

Керуючись статтями 343, 350, 355, 356, 359, підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 - без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
О.В. Білоус 
 Т.М. Шипуліна ,
Судді Верховного Суду