Справа № 466/9151/17                                        Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В. Провадження № 22-ц/811/3052/19                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. на рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Донченка Ю.В. від 01 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третьої особи без самостійних вимог - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права вкладника за договором банківського вкладу, визнання права на відшкодування заборгованості за договором банківського вкладу та зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а : 

       рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 1 червня 2019 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право вкладника за договором № 016-13511-190215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США, укладеного 19 лютого 2015 року з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133) в особі уповноваженої особи Львівського відділення ПАТ «Дельта Банк» (79018, м. Львів, вул. Героїв УПА, 18) на вклад в сумі 82548,58 грн. Визнано за вкладником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 82548,58 грн. за договором №016-13511-190215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США – 3 325,89 дол.США, укладеного 19 лютого 2015 року з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133) в особі уповноваженої особи Львівського відділення ПАТ «Дельта Банк» (79018, м. Львів, вул. Героїв УПА, 18) за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування. Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), як вкладника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», що має право на відшкодування коштів за вкладом у розмірі 82548,58 грн. за договором № 016-13511-190215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» від 19 лютого 2015 року. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір в доход держави в розмірі 1921 грн.
Вказане рішення оскаржила Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадиров В.В.
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення та постановити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позову. Вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, зазначені у апеляційній скарзі порушення є підставою для скасування апеляційною інстанцією рішення та постановлення нового рішення про відмову в позові. Зазначає, що договір банківського вкладу №016-13511-190215 від 19 лютого 2015 року є нікчемним відповідно до пункту 7 частини 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про що Позивача було повідомлено листом від 23.09.2015 року. Зазначає, що комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемним з підстав, передбачених ч.3 ст. 38 Закону. Під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім`я позивача, надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов`язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави. Звертає увагу, що укладений Договір банківського вкладу (депозиту) містить умову, що зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку (п.1.8 Договору). Більш того, відповідно до пункту 5.11 Правил Банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених Рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» Протоколом №14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами) зарахуванням на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається. А фактично ж кошти вносилися третіми особами, що є порушенням умов Договору та Правил, що є публічними. Зазначає, що спрямованість мети на надання переваг окремим кредиторам підтверджує і зарахування грошових коштів на рахунок позивача – шляхом перерахуванням з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи, що суперечить умовам договору банківського вкладу (п. 1.8 Договору), п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», а також положень чинного законодавства, зокрема, Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої Постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 року. Також звертає увагу, що згідно преамбули Договору «Вкладником» є ОСОБА_1 . І саме «Вкладником» за Договором, тобто позивачем станом на поточну дату сума вкладу внесена не була. За таких обставин, вважають, що договір банківського вкладу (депозиту) не набув чинності, та вважається таким, що не був укладений. Таким чином, навіть якщо припустити помилковість рішення/дій уповноваженої особи Фонду щодо віднесення спірного правочину до категорії нікчемних та не включення позивача з цих підстав до переліку вкладників, вважає, що не має жодних підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Відповідача до вчинення дій на підставі договору який не набув чинності. Крім того, Уповноважена особа ФГВФО на здійснення ліквідації у АТ «Дельта Банк» Кадиров В.В. вважає, що Ухвала Шевченківського районного суду м. Львова якою залучено до участі у справі в якості співвідповідача ПАТ «Дельта Банк» є ухваленою з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права, оскільки правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування як за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку – боржника і не породжують прав та обов`язків для банку. Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов`язки. Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд. Вважають, що судом першої інстанції не було забезпечено справедливого судового процесу. Вирішуючи спір, суд недотримувався встановленого принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази, як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін; суд не з`ясував усіх обставин справи та не надав їм належної правової оцінки, хоча їх з`ясування має суттєве значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзивів на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, інших письмових заяв та пояснень учасників справи у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, ст. 27, ч.4 ст. 34, п.7 ч.3 ст. 38, ст.ст. 26, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 525, 526, 1074, 1059, 1060, 1062, 1074 ЦК України, п. 10.12 постанови Правління НБУ №492 від 12.11.2003 року, постанову Верховного суду України від 29.10.2014 року у справі №6-118цс14, п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи в Україні та переказ коштів в Україні», п. 2.1. «Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металах», яке затверджене постановою Правління НБУ №216 від 28.07.2008 року та зареєстроване в Міністерстві юстиції України за №910/15601 01.10.2008 року, п. 5 Змін до «Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затверджених Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1 від 04.01.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №148/28278 від 27.01.2016 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини у справі Zolotas проти Греції (No2), ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та задовольняючи позов, виходив з того, що 19.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Львівського відділення ПАТ «Дельта Банк» та позивачем укладено договір № 016-13511-190215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США в сумі 9 000,00 доларів США. Згідно з договором банк прийняв на його вкладний рахунок грошові кошти в сумі 9 000,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 46160054 від 19.02.2015 року на строк до 05.03.2015 року включно з виплатою відсотків на суму вкладу з розрахунку 5,5% річних. Відповідно до п.п. 1.5. 1.10 договору ПАТ «Дельта Банк» був зобов`язаний повернути позивачу вклад та виплатити відсотки в кінці строку дії договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в останній день строку дії вкладу. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк»», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В. Тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно. Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №147 від 03.08.2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» до 02.10.2015 року включно та продовження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» до 02.10.2015 включно. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк»», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В., строком на 2 роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно. Протягом періоду часу з 23.02.2015 року по 02.03.2015р. ПАТ "Дельта Банк" виплатив позивачу частину вкладу в сумі 3190 дол. США, а саме 23.02.2015р., 24.02.2015р., 25.02.2015р., 26.02.2015р., 27.02.2-15р., 02.03.2-15р. та 2500 дол. США – 27.02.2015р., залишок депозиту становить 3 325, 89 дол. США. Листом від 23.09.2019 року № 8821/3188 повідомлено про те, що договір банківського вкладу визнаний Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб нікчемним, оскільки його не включено в реєстр вкладників ПАТ "Дельта Банк" вклади яких підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Суд встановив, що станом на день розгляду справи позивач кошти за договором № 016-13511-190215 від 19.02.2015 року в розмірі 3 325, 89 дол. США. не отримав. Уповноваженою особою Фонду не включено позивача до загального реєстру вкладників і не відшкодовано коштів за рахунок Фонду. Суд зазначив, що днем початку процедури виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку є 03.03.2015 року. При цьому курс долара США, який встановлений НБУ станом на 03.03.2015 року становить 24,82 грн. за 1 долар США. Таким чином, розмір заборгованості ПАТ «Дельта Банк» перед позивачем згідно умов Договору банківського вкладу №016-13511-190215 від 19.02.2015 року який в іноземній валюті становить 3 325, 89 доларів США повинен перераховуватись за офіційним курсом гривні встановленим Національним банком України станом на 03.03.2015 року та становить 82 548,58 грн. Також суд зазначив, що доводи відповідачів про нікчемність договору банківського вкладу №016-13511-190215 від 19.02.2015 року у зв`язку з тим, що кошти на ім`я позивача надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнта з метою створення в майбутньому штучного зобов`язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави є безпідставними, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладеного правочину, а факт знаходження на рахунку позивача грошових коштів у вказаному розмірі відповідачем не заперечується. Відтак, обставини, щодо наявності визначених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину не знайшли свого підтвердження. Суд зазначив, що в обґрунтування позовних вимог позивач покликався, що банк прийняв від позивача грошові кошти в сумі 9 000,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №46160054 від 19.02.2015р. Протягом періоду часу з 23.02.2015 року по 02.03.2015р. ПАТ "Дельта Банк" виплатив позивачу частину вкладу в сумі 3190 дол. США, а саме 23.02.2015р., 24.02.2015р., 25.02.2015р., 26.02.2015р., 27.02.2-15р., 02.03.2-15р. та 2500 дол. США – 27.02.2015р., залишок депозиту становить 3 325, 89 дол. США. Суд вважав, що платіжне дорученням №46160054 від 19.02.2015р., містить всі реквізити, визначені п. 2 .1. «Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металах» та є іншим документом, що підтверджує факт дотримання письмової форми Договору № 016-13511-190215 від 19.02.2015 року. Суд зазначив, що доводи відповідачів про нікчемність договору банківського вкладу № 016-13511-190215 від 19.02.2015 року внаслідок порушення п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» в частині зарахування грошових коштів на вкладний рахунок від третьої особи, не свідчать про нікчемність такого, оскільки положення цих Правил не є нормою закону, що встановлює нікчемність правочину. Власне ці Правила й не можуть передбачати таких наслідків для договору, якщо його укладено всупереч встановлених правил. Отже, Уповноваженою особою Фонду неправомірно визнано договір банківського вкладу нікчемним. Тому задоволення вимог позивача є належним і достатнім способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах. Суд вважав, що відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, ПАТ «Дельта Банк» порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Оскільки ПАТ «Дельта Банк» порушив свої зобов`язання за договором банківського вкладу (депозиту) № 016-13511-190215 від 19.02.2015 року, та не повернув позивачу депозит в сумі 3 325,89 доларів США, позовні вимоги про визнання права за договором банківського вкладу суд вважав підставними. Суд вважав, що застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, на думку суду, не перешкоджає вкладнику звертатись до суду за захистом порушеного права.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, суперечать обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
21.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В., у якому просив: 
- визнати за ОСОБА_1 право на відшкодування коштів вкладу, але не більше суми граничного розміру відшкодування, за Договором № 016-13511-190215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США, укладеного 19 лютого 2015 року, що був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою в розмірі 3325, 89 доларів США, але не більше суми граничного розміру відшкодування;
- визнати недійсним наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації ПАТ "Дельта Банк" від 16.09.2015р. №813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» в частині застосування наслідків нікчемності Договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США №016-13511-190215 від 19.02.2015р. укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк».
В ході розгляду справи за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 до справи були залучені в якості співвідповідача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», в якості 3-ої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.
1.08.2019р. Тороній Г.М. в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила:
- визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право вкладника за договором № 016-13511-190215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США, укладеного 19 лютого 2015 року з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133) в особі уповноваженої особи Львівського відділення ПАТ «Дельта Банк» (79018, м. Львів, вул. Героїв УПА, 18) на вклад в сумі 82 548,58 грн; 
- визнати за вкладником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 82 548,58 грн. за договором № 016-13511-190215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США – 3 325,89 дол. США, укладеного 19 лютого 2015 року з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133) в особі уповноваженої особи Львівського відділення ПАТ «Дельта Банк» (79018, м. Львів, вул. Героїв УПА, 18) за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування; 
- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), як вкладника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», що має право на відшкодування коштів за вкладом у розмірі 82548,58 грн. за договором № 016-13511-190215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» від 19 лютого 2015 року.
В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 19.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Львівського відділення ПАТ «Дельта Банк» та позивачем укладено договір № 016-13511-190215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США в сумі 9 000,00 доларів США. Згідно з договором банк прийняв на його вкладний рахунок грошові кошти в сумі 9 000,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № 46160054 від 19.02.2015 року на строк до 05.03.2015 року включно з виплатою відсотків на суму вкладу з розрахунку 5,5% річних. Відповідно до п.п. 1.5. 1.10 договору ПАТ «Дельта Банк» був зобов`язаний повернути їй вклад та виплатити відсотки в кінці строку дії договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в останній день строку дії вкладу. Протягом періоду часу з 23.02.2015 року по 02.03.2015р. позивач вилучив частину вкладу в сумі 3190 дол.США, а саме 23.02.2015р., 24.02.2015р., 25.02.2015р., 26.02.2015р., 27.02.2-15р., 02.03.2-15р. та 2500 дол. США – 27.02.2015р., залишок депозиту становить 3 325, 89 дол. США. На день звернення до суду ПАТ «Дельта Банк» порушив свої зобов`язання за договором та не повернув йому, як вкладнику, належні йому кошти та відсотки по вкладу в розмірі 3 325, 89 дол. США. Для отримання коштів за договором він неодноразово звертався до ПАТ «Дельта Банк», а також до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» щодо включення його до переліку вкладників, яким гарантовано право на відшкодування заборгованості за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування, проте листом 23.09.2015 року представник ПАТ "Дельта Банк" повідомила про те, що договір банківського вкладу визнаний Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб нікчемним, оскільки його не включено в реєстр вкладників ПАТ "Дельта Банк". З огляду на вищезазначене, просив постановити рішення, яким позов задовольнити.
З матеріалів справи вбачається, що 19.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Львівського відділення ПАТ «Дельта Банк» та позивачем укладено договір №016-13511-190215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США в сумі 9000,00 доларів США, шляхом зарахування коштів з рахунку іншої особи ОСОБА_3 .
Як, також, вбачається із матеріалів справи, протягом періоду часу з 23.02.2015 року по 2.03.2015р. ПАТ "Дельта Банк" виплатив позивачу частину вкладу в сумі 3190 дол. США, а саме 23.02.2015р., 24.02.2015р., 25.02.2015р., 26.02.2015р., 27.02.2015р., 02.03.2015р. та 2500 дол. США – 27.02.2015р., залишок депозиту становить 3 325, 89 дол. США. (Та.с. 9-10)
2 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк»», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено Кадирова В.В. 
Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року.
Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02 жовтня 2015 року включно. Постановою НБУ №664 від 02.10.2015 року, відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк». 
Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. 
Постановою Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно (рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  від 02 жовтня 2015 року № 181).
Протоколом засідання комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» від 15 вересня 2015 року затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно з пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» від 15 вересня 2015 року, призначеної наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» від 29 травня 2015 року № 408, визначено, що за результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у договорах банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами – клієнтами банку після 16 січня 2015року включно.
Дії певних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в ПАТ «Дельта Банк», були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів – ініціаторів операцій на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (200000,00 грн.), і відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни ПАТ «Дельта Банк», для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та реалізації його майна.
З огляду на це, вказані фізичні особи – платники ініціювали перерахування з власних поточних та вкладних рахунків на вклади (депозити) певної кількості інших фізичних осіб грошових коштів у розмірі, що є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом ініціатору переказу та/або отримувачу переказу.
При цьому, клієнти – ініціатори перерахування коштів, з огляду на наявність на власних рахунках залишків коштів, були кредиторами ПАТ «Дельта Банк» за відповідними договорами банківських вкладів та/або договорами банківських рахунків.
16 вересня 2015 року тимчасовою адміністрацією прийнято наказ № 813 щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями № 813, відповідно до якого вирішено застосувати наслідки нікчемності до договорів вкладу на поточні рахунки фізичних осіб, які здійснили перерахування коштів на вкладні рахунки, відкриті відповідно до умов договорів, на відповідність реєстру операцій, наведеному в додатку № 2, а також здійснити фактичне підтвердження таких проводок.
Так, як вбачається із матеріалів справи та позивачем не спростовано, фізичною особою ОСОБА_3 протягом декількох днів було здійснено перерахування коштів зі свого рахунку на рахунки інших фізичних осіб в загальній сумі, що еквівалентно 1349015,26 гривень, що підтверджується реєстром операцій, які б могли спричинити збільшення гарантованої суми відшкодування коштів Фондом.
З матеріалів справи, також, вбачається, що листом від 23.09.2019 року № 8821/3188 позивача повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) №016-13511-190215 від 19.02.2015 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , згідно до пункту 7 частини 3 статті 38 закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наголошено на тому, що відповідно до ст. 216 Цивільного Кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. (Т.1а.с.13).
Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від  другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.
Внесення грошових коштів на рахунок вкладника іншою особою передбачено частиною першою статті 1062 ЦК України, а саме зазначено, що кошти на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.
Відповідно до частини першої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.
За змістом частини другої статті 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.
Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).  Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.  Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 633 ЦК України актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.  Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.
Аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що умови договору банківського вкладу повинні бути однаковими для всіх вкладників банку, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до осіб, які мають надані законом пільги, банк може застосувати більш сприятливі договірні умови, аніж до інших вкладників.
Банк, як публічна установа, яка надає свої послуги невизначеному колу осіб, зобов`язаний здійснювати свою діяльність відповідно до вимог законодавства та на однакових (заздалегідь встановлених) для усіх правилах обслуговування. Відступлення від правил, встановлених внутрішніми документами банку, за відсутності для цього підстав, може за певних умов свідчити про непередбачені/необґрунтовані переваги для окремого клієнта.
Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація – це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 цього Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку – це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
Отже у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України щодо регулювання таких правовідносинах.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2019 року у справі № 206/4424/17.
Незважаючи на заборону, AT «Дельта Банк» був укладений депозитний договір з позивачем та проведено операцію за результатами якої збільшилася гарантована сума відшкодування за вкладом фізичної особи ОСОБА_3 . Фондом, що є порушенням Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», яка обов`язкова до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності. Вже постановою НБУ №150 від 02.03.2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесене до категорії неплатоспроможних, що підтверджує законність прийнятих обмежень відносно Банку постановою від 30.10.2014 р.
Під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок, який був відкритий на ім`я позивача, надійшли внаслідок «розбивки» великого вкладу іншого клієнта ОСОБА_3 з метою створення в майбутньому штучного зобов`язання ФГВФО на відшкодування грошових коштів за рахунок держави.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, у випадках встановлених цим Законом.
Частиною другою статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів, вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів та звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.
Відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема з підстав, передбачених пунктом 7 (банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Оскільки договорами банківського вкладу (депозиту), укладених між ОСОБА_1 і ПАТ «Дельта Банк», передбачалося здійснення платежів з метою надання позивачу переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, то слід вважати, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб були наявні підстави для встановлення нікчемності цих правочинів.
Таким чином, встановивши, що договір банківського вкладу (депозиту), укладений між ОСОБА_1 і ПАТ «Дельта Банк» є нікчемним в силу закону і позивач не ставив вимогу про визнання цього правочину дійсним, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .
Також слід вказати і про обґрунтованість доводів апелянта, які вказують про те, що договір банківського вкладу був укладений всупереч п. 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених Рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» Протоколом №14 від 20.03.2013 року та всупереч п.1.8 самого договору банківського вкладу за якими не допускається зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи та здійснюється виключно з власного поточного чи вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку або готівкою через касу Банку.
Крім цього, слід вказати і про те, що Уповноваженою особою Фонду при застосуванні наслідків нікчемного правочину кошти, які з рахунку позивача були повернуті ОСОБА_3 та на рахунках позивача такі кошти відсутні. Вказане додатково стверджує про неможливість та безпідставність задоволення заявлених позовних вимог.
Зважаючи на вказане, апеляційну скаргу слід визнати обґрунтованою та таку слід задовольнити, рішення ж суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. – задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2019 року – скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третьої особи без самостійних вимог - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права вкладника за договором банківського вкладу, визнання права на відшкодування заборгованості за договором банківського вкладу та зобов`язання до вчинення дій – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича 3457,20 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 16.04.2020 року.
Головуючий:                                                                                                   Я.А. Левик

Судді:                                                                                                 Л.Б. Струс 

М.М. Шандра