УХВАЛА

01 квітня 2020 року 
Київ
справа №460/1694/19
адміністративне провадження №К/9901/9299/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Ханової Р.Ф., 
суддів - Гончарової І.А,      Олендера І.Я.,           

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області
на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року
у справі №460/1694/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

13 лютого 2020 року судом апеляційної інстанції отримано заяву ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують понесені позивачем витрати на правову допомогу, на підставі яких заявник просив стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача суму 3500 гривень судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу).

Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за його позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково. Вирішено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплачених витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 3000 гривень.

Не погодившись з рішеннями суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Рівненській області 27 березня 2020 року звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить змінити додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року у справі №460/1694/19,  а саме мотивувальну та резолютивну частини щодо визначення розміру витрат до 750 гривень. 

Вимоги своєї касаційної скарги Головне управління ДПС у Рівненській області мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, при постановленні судових рішень допустили порушення норм матеріального та процесуального права і, як наслідок, дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. Зокрема, доводи касаційної скарги зводяться до передчасності рішення суду апеляційної інстанції з огляду на фактичний об`єм виконаної роботи та незначну складність справи.

Також, як вбачається зі змісту касаційної скарги, відповідач, як на підставу для відкриття касаційного провадження у даній справі, посилається на пункт 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме вказує, що дана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Правова позиція з питань, що стосуються розподілу судових витрат, зокрема, судових витрати на професійну правничу допомогу вже висловлювалася Верховним Судом у постанові від 07 листопада 2020 року у справі №826/14299/17.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зважаючи на наведене суди першої та апеляційної інстанції під час вирішення питання, що стосується стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтовано взяли до уваги наведену вище позицію Верховного Суду. Зокрема, суди умотивовано зазначили, що оскільки понесення позивачем витрат на правничу допомогу в межах даної справи у розмірі 3000,00 грн підтверджено належними та допустимими доказами, підстави для висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за її позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відсутні. 

Також, Суд звертає увагу, що посилання Головного управління ДПС у Рівненській області на неправильну оцінку судами попередніх інстанцій доказів не може вважатись питанням права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також свідчити про винятковість даної справи. 

Аргументи касаційної скарги також не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

З урахуванням того, що Восьмий апеляційний адміністративний суд  у постанові від 21 лютого 2020 року ухвалив рішення відповідно до правового висновку Верховного Суду, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року у справі №460/1694/19  за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Р.Ф. Ханова

Судді                                                                                                    І.А. Гончарова

                                                                                                        І.Я.Олендер