Справа № 306/2209/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        19 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі 

судді-доповідача: Готри Т.Ю.,
суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д., 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2020 року, увалене суддею Ганчак Л.Ф., 

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
Позов мотивовано тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.09.2012 з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання їхнього сина у розміри 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 23.08.2012 і до досягнення дитиною повноліття. 
З 1 вересня 2019 року син навчається на стаціонарному відділенні денної форми навчання стоматологічного факультету Львівського національного медичного університету. Вартість навчання за перший курс становить 42 243 грн, навчання розраховане на п`ять років і його вартість складає 233 420 грн. Також нею укладено договір оренди житла №080819 від 08.08.2019 відповідно до якого вартість оренди житла за один місяць складає 8 500 грн. А тому на період навчання і до досягнення сином 23 років він потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, проживання, придбання одягу, підручників, харчування. Син перебуває на її утриманні і відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вважає, що відповідач має можливість надавати таку допомогу, так як є молодою, працездатною особою, працює за кордоном і отримує постійний дохід.
Посилаючись на наведене, позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 грн щомісячно, починаючи з 07.12.2019 і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. 

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2020 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 грн щомісячно, починаючи з 07.12.2019 року по 30.06.2024.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв В.В., просить рішення суду в частині визначеного розміру аліментів на утримання повнолітнього сина змінити, визначивши розмір в сумі 1 100 грн. щомісячно Вказує на те, що судом ухвалено рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права. Так, судом першої інстанції справу розглянуто без його участі та належного повідомлення, що позбавило його права на подання заперечень на позовну заяву і пояснень щодо позовних вимог. Вважає, що позивачка не має права стягувати з нього аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, оскільки він позбавлений батьківських прав на підставі рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.05.2015. Та обставина, що в законодавстві відсутнє пряме виключення для батьків, які позбавлені батьківських прав щодо обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не може сама по собі породжувати такий обов`язок, оскільки за змістом ст. 57 Конституції України на особу не може бути покладено виконання будь-якого обов`язку, який чітко не передбачений законом.
       Також не погоджується із визначеним судом розміром аліментів у сумі 8 000 грн щомісячно, оскільки він не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі. Судом не було враховано, що він ніде не працює, на його утриманні перебуває дружина та малолітній син. Крім того, на утриманні його дружини ОСОБА_5 перебуває брат, який потребує сторонньої допомоги. Всі його доходи направленні на утримання нової сім`ї та малолітнього сина. Не погоджується він і з витратами щодо оплати оренди квартири для проживання сина в розмірі 8 500 грн щомісячно, вважаючи їх завищеними і недоведеними, а також недоцільними, оскільки син може проживати і в гуртожитку.
       Посилаючись на те, що судом першої інстанції не було встановлено його можливості надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу, та з урахуванням його майнового стану, просив зменшити розмір визначених судом аліментів до 1 100 грн щомісяця. 

       У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Козар М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити без змін рішення суду. Вказує, що у зв`язку з навчанням сина ОСОБА_2 на стоматологічному факультеті Львівського медичного університету, такий потребує матеріальної допомоги для оплати навчання, проїзду до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування та підручників. Зазначає, що вартість навчання сина обійдеться у 233 420 грн, що стверджує договором №С06/19 від 09.08.2018. Також на підставі договору оренди №080819 від 08.08.2019 вона винаймає сину житло і вартість оренди такого за один місяць складає 8 500 грн. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, оскільки працює за кордоном та отримує заробітну плату.
Доказом того, що відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу є те, що 23.11.2017 на підставі договору-купівлі продажу №2197 ним було придбано житловий будинок у АДРЕСА_1 , що стверджує відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №212432227 від 15.06.2020.
Вважає безпідставними посилання ОСОБА_2 на те, що він позбавлений батьківських прав, а тому не має сплачувати аліменти на період навчання сина, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України).
Посилається на позицію Верховного Суду у справі №644/3610/16, згідно якої правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначені розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу проживання за місцем його знаходження. 

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.
Вказану ухвалу ОСОБА_2 отримав 11.06.2020, його представник адвокат Нечаєв В.В. 11.06.2020, позивачка ОСОБА_1 12.06.2020, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 78,79,80). 
Справу призначено до розгляду в порядку спрощено позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому ця справа розглядається судом апеляційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, а тому дійшов висновку про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина в сумі 8 000 грн щомісячно, починаючи з 07.12.2019 і до закінчення навчання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що повнолітній ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, але не може погодитись із визначеним судом розміром аліментів у сумі 8 000 грн щомісячно.

Так, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.10.2010, розірвано (а.с.58).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5).
На час розгляду справи місцевим судом, син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття і навчається на першому курсі Львівського національного медичного університету на стаціонарному відділенні денної форми навчання на контрактній основі (а.с. 6).

Відповідно до п. 5 договору № С 06/19 від 09.08.2019, укладеного між Львівським національним медичним університетом імені Данила Галицького в особі ректора Зіменковського Б.С. та ОСОБА_1 , загальна вартість освітньої послуги становить 233 420 грн: за 1 курс - 42 243 грн, за 2 курс - 44 355 грн, за 3 курс - 46 573 грн, за 4 курс - 48 902 грн, за 5 курс - 51 347 грн (а.с. 7-8). За п`ять років навчання в сумі 233 420 грн щомісячна сума буде становити 3 890,33 грн (5 х12=60 місяців; 233 420:60=3 890,33).

Згідно з договором оренди нерухомого майна №080819 від 08.08.2019, ОСОБА_1 орендує нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 і розмір орендної плати за один місяць становить 8 500 грн. Термін оренди складає 12 місяців, починаючи з 15.08.2019 по 15.08.2020 (а.с. 10-11). 

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Статтею 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню в цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Сімейний Кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

ОСОБА_2 є молодою, працездатною особою, працює за кордоном, що стверджується наданою його представником копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, у його власності перебуває нерухоме майно, а саме земельна ділянка площею 0,0316 га, кадастровий номер 2121210100:07:010:0215 та житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.06.2020.

Відповідно до доданих відповідачем ОСОБА_2 до апеляційної скарги доказів, на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружина ОСОБА_5 (а.с. 50,51). 

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 офіційно ніде не працює, має мінливий дохід, заробляє на життя сезонними роботами, на його утриманні перебувають дружина та малолітній син, і він згідний надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, в розмірі 1 100 грн щомісячно, колегія суддів, враховуючи витрати, необхідні для навчання повнолітнього ОСОБА_3 (вартість навчання - 3 890,33 щомісячно, проживання - оренда житла до 15.08.2020 в сумі 8 500 грн, харчування, придбання одягу, підручників), доходить висновку, що визначений судом розмір аліментів в сумі 8 000 грн щомісячно слід зменшити і визначити такий в сумі 5 000 гривень щомісячно.

Посилання апелянта на те, що всі доходи, які він отримує, витрачаються на утримання нової сім`ї, не заслуговують на увагу, оскільки перебування на його утриманні малолітньої дитини від другого шлюбу не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також і своєму повнолітньому сину ОСОБА_3 , який її потребує.

Не є слушними і доводи апелянта про відсутність його обов`язку, як батька, який позбавлений батьківських прав, утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, з огляду на наступне.

Так відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав:
1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання;
2) перестає бути законним представником дитини;
3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми;
4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником;
5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування);
6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Частиною 2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Наведені норми закону стосуються також і утримання повнолітніх сина, дочки, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, а не тільки неповнолітніх, як помилково вважає апелянт. 

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права та прав відповідача щодо надання суду заперечень на позовну заяву і пояснень по суті спору, у зв`язку з його неповідомленням про дату, час і місце судового засідання з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно з довідкою Стройненської сільської ради Свалявського району №416/02-06 від 23.12.2019, ОСОБА_2 є зареєстрований у АДРЕСА_3 (а.с. 17). 

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 , доданого до апеляційної скарги, він є зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 46-47). Саме така адреса позивачкою зазначена у позовній заяві, на яку судом першої інстанції відповідачу надсилались повідомлення, які без вручення адресату повертались до суду з відміткою «відсутній адресат». (а.с.19-20, 23-24). 

Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.129 ЦПК України в оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в пунктах 1-7 і 9 частини першої цієї статті.

Відповідне оголошення про виклик ОСОБА_2 до Свалявського районного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 на 5 березня 2020 року на 11.00 годин, було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади України 19.02.2020 (а.с.27). А тому з опублікуванням цього оголошення про виклик відповідач ОСОБА_2 вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що спростовує доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права і порушення його процесуальних прав. 

З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 376 ЦПК України, слід змінити в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, задовольнити частково.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2020 року в частині визначення розміру аліментів змінити, визначивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 5 000 гривень щомісячно, починаючи з 07 грудня 2019 року, на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.
У решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 19 червня 2020 року.

Суддя-доповідач: Судді: