П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1731/19	
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.
                                   
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Запорожана Д.В.
-            Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.05.2019 року № 01981405,

                  ВСТАНОВИВ 

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1    звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі   про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.05.2019 року № 01981405 яким нараховані штрафні санкції в сумі 34 000 грн за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР, які виразились у здійснені роздрібного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів без ліцензії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що роздрібну торгівлю підакцизними товарами позивач здійснював на підставі ліцензій, строк дії яких з 23.10.2017 р до 23.10.2018 р. Відповідач здійснивши перевірку встановив, що роздрібна торгівля тютюновими та алкогольними виробами здійснювалась 23.10.2018 р., тобто поза межами строку її дії. Такі висновки є помилковими, оскільки останнім днем дії зазначених ліцензій є 23.10.2018 р.
Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки строк дії ліцензій закінчився 22.10.2018 року, а наступні почали діяти з 25.10.2018 р. Позивач здійснив реалізацію алкогольних та тютюнових виробів 23.10.2018 року, чим порушив ст. 15 Закону України, від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року, ухваленому в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі     від 07.05.2019 року № 01981405, яким нараховані штрафні санкції в сумі 34 000 грн.
 На зазначене рішення ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Апелянт вважає, що оскільки строк ліцензії діє до 23 жовтня 2018 року, то останній термін дії ліцензії закінчується 22 жовтня 2018 року, у зв`язку з чим вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв виключно в межах норм діючого законодавства, а отже відсутні підстави для його скасування.  

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 Розгляд справи проведено за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, з урахуванням  Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19»  про введення з 12 березня 2020 року карантину, рекомендацій Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20 щодо утримання від участі в судових засіданнях особисто учасників процесу, введення особливого режиму у м. Одеса.
Матеріали справи є достатніми для її розгляду.
Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегією суддів встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі висновків акту перевірки від 18.04.2019 № 0145/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , складеного за наслідками проведеної фактичної перевірки відповідно до наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 28.03.2019 р. №465, направлень на проведення фактичної перевірки від 16.04.2019 № 0334, № 0335 ФОП ОСОБА_1 , магазину за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з акту перевірки від 18.04.2019 р. №0145/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , було встановлено          роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без придбання відповідної ліцензії. 
Згідно акту, позивачем в органах ДФС отримано ліцензії на право продажу підакцизних товарів: №7-21-12-64-26628 строк дії 23.10.2017 до 23.10.2018;  №21150308201800572 строк дії з 25.10.2018 до 25.10.2019; №7-21-12-66-26629 строк дії з 23.10.2017 до 23.10.2018; №211503112018567 строк дії з 25.10.2018 до 25.10.2019.
Ліцензії на продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів видаються в органах ДФС терміном на один рік. Ліцензії №7-21-12-64-26628 та №7-21-12-66-26629 діють один рік з 23.10.2017 по 22.10.2018 (включно), наступні ліцензії №21150308201800572 та №21150311201800567 діють з 25.10.2018 по 24.10.2019 (включно). 
Перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів 23.10.2018 р. за відсутності ліцензії.
Факт продажу підакцизних товарів 23.10.2018 року позивачем не оспорювався.
Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»  № 481/95-ВР визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.
Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій (ч. 12 ст. 15 Закону). 
Судом першої інстанції вірно визначено, що спеціальним законом з питань ліцензування роздрібного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначено річний термін дії ліцензій, а також не встановлено порядку його обчислення.
Згідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад  права (аналогія права). 
Відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Так, положеннями ч. 1 ст. 3 Європейської конвенції про обчислення строків (ETS № 76) від 16 травня 1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, встановлено, що строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.
Згідно положень ст. 2 Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.
Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 
Частиною 1 ст. 254 ЦК України  встановлено, що строк визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього строку.  
Тобто, вірним є висновок, що ліцензії  №7-21-12-64-26628 та №7-21-12-66-26629 зі строком дії 23.10.2017 до 23.10.2018 року діяли включно і 23.10.2018 року, а тому продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів у цей день здійснювався за наявності відповідних ліцензій, що виключає відповідальність позивача. 
Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 803/350/17.
Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки жодних інших підстав окрім суперечностей в зарахуванні або не зарахуванні дати 23.10.2018 року в період дії ліцензії сторонами не заявлено і судами не встановлено.
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі  залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  

                    

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Кравченко К.В.    Запорожан Д.В.