Справа № 461/10343/19                                 Головуючий у 1 інстанції - Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/338/20                 Доповідач - Калиняк О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року      м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:
судді - Калиняк О.М.
з участю представника Галицької митниці Джермитслужби - Дунаса М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 січня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 09 січня 2020 року
        ОСОБА_1 ,         ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 ,
       визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на нього накладено стягнення - штраф у розмірі 1700 грн. та конфісковано товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 4732/209000/19 від 10.12.2019.
Стягнуто з ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці 55 грн. 63 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 10 грудня 2019 року о 15 год. 30 хв., повертаючись з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну через м/п «Грушів» Галицької митниці ДМСУ автомобілем марки «SeatAlhambra» номерний знак НОМЕР_1 , обрав для слідування смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність у нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. Під час усного опитування водієм було усно заявлено про наявність в автомобілі продуктів харчування, що переміщуються в межах неоподатковуваних норм встановлених МКУ та ПКУ. Однак в ході здійснення митних формальностей виникла підозра щодо наявності в автомобілі предметів та товарів, на які встановлено заборони чи обмеження, або таких, що підлягають декларуванню. Автомобіль було скеровано зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів, де під час огляду автомобіля, окрім заявлених вище товарів, було виявлено товари, які за своїми параметрами перевищують обмеження ввезення товарів громадянами на митну територію України, встановлені ст. 378 МКУ та постановою Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012, а саме: сир торгівельної марки «Serenadasalami» в поліетиленових упаковках різної ваги в кількості 35шт/упаковок загальною масою 53,5 кг, що знаходились в картонних коробках та господарських сумках в салоні та багажному відділенні автомобіля без ознак приховування. Після виявлення вказаного товаруОСОБА_1 повідомив, що зазначений товар належить йому і він придбав його в Республіці Польща для власних потреб. Таким чином ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто перемістив через митний кордон України товар в обсягах, що є обмежений до переміщення через митний кордон України.
ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просить поновити строк апеляційного оскарження, покликаючись на те, що він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; про розгляд справи він дізнався лише тоді, коли отримав копію постанови 17 січня 2020 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, прийняти нову якою відмовити у стягненні штрафу у розмірі 1700 грн.; вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №4732/20900/19 від 10.12.2019 року товар повернути, відмовити у стягненні витрат за зберігання товару на складі митниці та судового збору. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Розгляд справи Галицьким районним судом м. Львова є порушенням норми статті 26 КАС України, оскільки справа розглянута неналежним судом із порушенням правил підсудності даної категорії справ. В оскарженій постанові немає жодної інформації щодо специфікації товару: яка вага та ціна кожної одиниці товару. Працівниками митниці не зазначено, у чому полягає його вина. У постанові не вказано, яким саме чином було встановлено вид товару та його кількість. Працівниками митниці проведено «зважування» товару та встановлено вагу 53,5 кг, проте у постанові не вказано, як саме було проведено зважування: який зважувальний прилад використовувався, його технічні характеристики, яка допустима норма похибки такого приладу, чи проводилась та коли в останнє повірка такого приладу. У зв`язку з відсутністю у постанові інформації щодо доказів, які б підтверджували розмір витрат за зберігання товару на складі митниці, не вбачається за можливе встановити, чи справді такі витрати були понесені та чим вони обґрунтовуються. Примірник протоколу про порушення митних №4732/20900/19 від 10.12.2019 у нього відсутній, так як такий не був наданий у момент його складання на усну вимогу та не був надісланий на його адресу.
24 березня 2020 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи. 
Представник Галицької митниці Джермитслужби Дунас М.О.вважає постанову судді законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Заслухавши представника митниці Дунаса М.О., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується наступними доказами у справі:
протоколом про порушення митних правил № 4732/20900/19 від 10 грудня 2019 року, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення (а.с.4-7);
доповідною запискою головного державного інспектора УЗПКПМП Галицької митниці ДМСУ Максим`юк Т.Р. від 10.12.2019 (а.с. 8);
контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 11 );
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10 грудня 2019 року про те, що 10.12.2019 він повертався з Польщі автомобілем «Сеат» номерний знак НОМЕР_1 . В автомобілі виявлено продукти харчування, які він купив у Польщі для власних потреб. Зазначений товар визнає своєю власністю, зауважень та доповнень немає (а.с.12);
описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил №4732/20900/19 (а.с.13);
актом про проведення огляду(переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.12.2019, згідно з яким в автомобілі з номерним знаком НОМЕР_1 у ході огляду багажного відділення та салону автомобіля переміщувалися продукти харчування (сир 53,5 кг) (а.с.15).
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту розгляду апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ст. 471 МК України настає у випадку порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
Статтею 366 МК України встановлено двоканальну систему митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор») призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Отже ОСОБА_1 , самостійно обравши «зелений коридор» для проходження митного контролю, своїми діями заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню і не підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України, а отже порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.
Предметом вчиненого ОСОБА_1 правопорушення був товар у значній кількості (53,5 кг сиру), що значно перевищило допустимий обсяг (2 кг) харчового продукту, який дозволено ввозити на митну територію України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання».
Доводи апелянта про те, що розгляд справи Галицьким районним судом м. Львова є порушенням норми статті 26 КАС України, оскільки справа розглянута неналежним судом із порушенням правил підсудності даної категорії справ, не ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до ч.2 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені частиною шостою статті 470, статтями 471-473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).
Згідно зі ст. 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.
Оскільки протокол складено головним державним інспектором Галицької митниці Держмитслужби, місцезнаходженням якої є Галицький район м. Львова, то з врахуванням вимог ч.2 ст. 522, ст. 524 МК України справа підлягає розгляду Галицьким районним судом м. Львова.
Наявний у справі протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ч.2 ст. 494 МК України, є належним та допустимим доказом.
Покликання в апеляційній скарзі на те, що встановлено вагу товару 53,5 кг, але не вказано, як саме було проведено зважування, не впливає на правильність висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу про порушення митних правил № 4732/20900/19 від 10 грудня 2019 року (зауважень до змісту якого ОСОБА_1 не мав, про що зазначив у ньому ж), доповідної запискоюголовного державного інспектора УЗПКПМП Галицької митниці ДМСУ Максим`юка Т.Р. від 10.12.2019, опису предметів, вилучених у ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил №4732/20900/19, акту про проведення огляду(переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.12.2019 ( ОСОБА_1 був присутнім під час проведення огляду й розписався в акті), під час огляду автомобіля було виявлено товар, а саме: сир торгівельної марки «Serenadasalami» в поліетиленових упаковках різної ваги в кількості 35шт./упаковок загальною масою 53,5 кг, що знаходились в картонних коробках та господарських сумках в салоні та багажному відділенні автомобіля. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було надано примірник протоколу про порушення митних правил не ґрунтується на матеріалах справи.
Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №4732/20900/19 від 10 грудня 2019 року, ОСОБА_1 примірник протоколу отримав 10 грудня 2019 року, про що розписався (а.с.7).
Санкція ст. 471 МК України передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.
Оскільки ОСОБА_1 порушив встановлений МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю й безпосереднім предметом правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, то на нього обґрунтовано накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та конфісковано в дохід держави вилучений товар.
Відповідно до ч.1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.
Згідно з розрахунком витрат за зберігання на складі митниці сума витрат за зберігання за товар складає 55,63 грн. (а.с.19).
Оскільки щодо ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, то відповідно до вимог ч.1 ст. 520 МК України з останнього на користь Галицької митниці Держмитслужби правильно стягнуто 55,63 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б перешкодили судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування чи зміни судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Калиняк О.М.