ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 615/1296/19 
Провадження № 22-ц/818/2073/20    
18 березня 2020 року 
м.Харків
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Овсяннікової А.І.
суддів             -  Коваленко І.П., Сащенко І.С.
за участю секретаря - Чабан А.В.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач Сільськогосподарський виробничий кооператив «Дружба» 
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року у складі судді Товстолужського О.В. по справі № 615/1296/19 за позовною заявою  ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» про розірвання договору оренди землі,-
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба» про розірвання договору оренди землі.
В обґрунтування позову зазначає, що 05 жовтня 2005 року між ОСОБА_3 та СВК «Дружба» укладено договір оренди землі №74 на земельну ділянку площею 3,84 га, яка розташована на території Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області строком на 15 років. Умовами Договору, а саме п. 9 та 11 передбачено, що орендна плата складає 647 грн. 23 коп. на рік та вноситься щомісячно з дня реєстрації рівними частинами. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. 
26 лютого 2016 року в порядку спадкування він став новим власником цієї земельної ділянки.
16 березня 2016 року між ним та СВК «Дружба» укладено угоду №7 про внесення змін до Договору оренди землі від 05 жовтня 2005 року, якою внесено зміни до п. 9 Договору та викладено його в наступній редакції: Орендна плата вноситься орендарем у таких формах: грошовій в сумі 3 592 грн. 81 коп. на рік, або в натуральній: зерно, соняшник по біржових цінах на момент нарахування, або відробітковій: обробітку земельної ділянки, виписки транспорту та надання інших послуг орендодавцю. Змін до п. 11 Договору внесено не було, тобто орендна плата повинна вноситись щомісячно з дня реєстрації рівними частинами.
25 червня 2016 року угода №7 була зареєстрована та внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
В порушення вимог умов Договору оренди землі він отримував орендну плату протягом 2016 - 2018 років лише раз на рік. 
Вважає, що порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою є невиконанням обов`язків СВК «Дружба», передбачених Договором оренди землі №74 та підставою для розірвання Договору оренди. 
Просить розірвати Договір оренди землі №74 від 05 жовтня 2005 року, укладений з СВК «Дружба».
Відповідач СВК «Дружба» заперечував проти позову. Між ОСОБА_1 та Кооперативом укладено додаткову угоду, якою розширено форму орендної плати та в разі виплати орендної плати в грошовій формі, вона виплачується орендарем один раз на рік після збору врожаю з 1 жовтня, але не пізніше 31 грудня. Виплата орендної плати відбувалась не щомісячно. Однак, це не порушує умови Договору оренди землі. Крім того, ОСОБА_1 орендна плата виплачувалась наперед.
Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 орендну плату відповідно до умов договору сплачено в повному обсязі за минулі роки, а також наперед, а тому підстав для розірвання договору не вбачається.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Зазначає, що висновки суду щодо нарахування та виплати орендної плати за 2016 та 2017 роки є помилковими.
Він жодної заяви щодо виплати орендної плати наперед не писав та усно не просив ці виплати, а таким чином виплата «збільшеної орендної плати» є правом відповідача.
Таким чином за 2016 рік судом помилково здійснено висновок щодо виплати позивачу орендної плати до 2018 року включно, це спростовується наявними матеріалами справи та письмовими поясненнями самого відповідача.
Оскільки відповідачем в липні 2016 року здійснено виплату заборгованості за минулі 2013-2015 роки, а в жовтні 2016 року виплачено орендну плату за 2016 рік, то відповідач в порушення п.11 Договору за 2016 рік з січня по жовтень 2016 року та 2017 рік - з січня по листопад 2017 року не сплачував орендну плату щомісячно.
У відзиві на апеляційну скаргу СВК «Дружба» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Зазначає, що загальна сума орендних платежів за умовами договору повинна була становити: 22 450,72 грн. (без сплати податків з цієї суми), Товариством сплачено в якості орендної плати близько 43 405,23 грн. (з урахуванням сплачених податків), що є значно більшим, ніж передбачено договором. На час звернення з позовом взагалі відсутня заборгованість щодо орендної плати, а отже, права позивача жодним чином не порушені.
Посилається на суперечливу поведінку позивача та необхідність застосування доктрини «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), оскільки посилаючись на ніби то істотне порушення умов договору ще з початку 2016 року, ОСОБА_1 17 жовтня 2017 року укладає з СВК «Дружба» додаткову угоду, тобто надає згоду на продовження орендних відносин.
У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначає, що в ході розгляду справи відповідач фактично визнав факт порушення умов договору оренди землі укладеного не лише з ОСОБА_3 , а й з іншими орендодавцями, оскільки з 2016 року СВК «Дружба» прийняла рішення щодо виплати орендної плати за землю всім власникам землі лише 1 раз на рік, а саме наприкінці року.
Додаткова угода не продовжує орендні відносини, а лише збільшує розмір орендної плати. Строк дії договору оренди землі залишився незмінним.
Також зазначає, що він жодних прохань щодо виплати орендної плати наперед на заявляв, а тому підстав для застосування правової позиції Верховного Суду по справі 388/647/17 немає.
Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 05 жовтня 2005 року між ОСОБА_3 та СВК «Дружба» укладено Договір оренди землі №74, згідно якого позивачем надано в оренду земельну ділянку площею 3,84 га, кадастровий номер: 6321281000:03:000:0608, яка розташована на території Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області строком на 15 років (а.с.7-8). Договір зареєстровано 19 червня 2006 року за №040668800255.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. 
Після його смерті ОСОБА_1 успадкував спірну земельну ділянку, про що 06 лютого 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 . Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі прав за №13463052 від 26 лютого 2016 року.
16 березня 2016 року між ОСОБА_1 та СВК «Дружба» укладено угоду №7 про внесення змін до Договору оренди землі від 05 жовтня 2005 року, якою, наряду з іншими, внесено зміни до п. 9 Договору та викладено його в наступній редакції: Орендна плата вноситься орендарем у таких формах: грошовій в сумі 3 592 грн. 81 коп. на рік, або в натуральній: зерно, соняшник по біржових цінах на момент нарахування, або відробітковій: обробітку земельної ділянки, виписки транспорту та надання інших послуг орендодавцю. 
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що підстав для розірвання договору оренди не вбачається.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cтаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди  землі  укладається  у  письмовій  формі (частина перша статті 14 Закону України «Про оренду землі»).
Частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями  24  і  25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.
Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Пред`являючи позов про розірвання договору оренди землі ОСОБА_1 зазначає, що агрофірма СВК «Дружба» у порушення умов пункту 11 укладеного між ними договору оренди землі, за яким орендна плата вноситься щомісяця, впродовж 2016-2017 років сплачував кошти лише раз на рік, що є порушенням умов договору.
Так умовами договору оренди землі № 74 від 05 жовтня 2005 року передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі грошова: 647 грн. 23 коп. на рік або у натуральній формі: зерно, соняшник, цукор по біржових цінах на момент нарахування в співвідношенні по вартості: зерно - 83%, соняшник- 10%, цурок - 7%, відробіткова: обробіток огороду, виписка транспорту та інші послуги(пункт 9). 
Пунктом 11 Договору визначено, що орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами. 
В пункті 38 Договору зазначено, що дія договору, окрім іншого, припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду за вимогою однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Тобто, однією із підстав розірвання договорів оренди землі може бути невиконання однією із сторін умов договорів.
За додатковою угодою №7 про внесення змін до договору оренди землі від 05 жовтня 2005 року №74, укладеної 16 березня 2016 року, внесено зміни до п. 2,5, 9 та вилучено п. 39. За новою редакцією п.9 визначено новий розмір орендної плати на рік.
До п. 11 Договору оренди, яким зазначено щодо щомісячної оплати орендної плати, зміни не вносились.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується ОСОБА_1 , що йому сплачено липні 2016 року - 9 602 грн. 81 коп., в жовтні 2016 року - 8 050 грн., в травні 2017 року - 3 434 грн. 49 коп., в листопаді 2017 року - 8 013 грн. 51 коп., в 2018 році - 11 448 грн. Загалом, 40548 грн. 81 коп.
При цьому , як зазначає відповідач, у липні 2016 року позивачу виплачена орендна плата за 2013-2015 роки у розмірі 9 602,81 грн. (а.с.23).
З договору оренди землі та додаткових угод до нього вбачається, що з 2016 року загальний розмір платежів, що мав би отримати ОСОБА_1 становить: : січень-березень 2016 року - 161,81 грн. (з розрахунку 647,23 грн. за рік: суми, що визначена до укладення угоди безпосередньо з позивачем), за червень-грудень 2016 року - 1 796 грн. 41 коп. та за січень-жовтень 2017 року - 2 994 грн.- виходячи з 3 592 грн. 81 коп. на рік, тобто до укладення додаткової угоди між сторонами, листопад-грудень 2017 року - 2 379 грн. 18 коп., за 2018 рік - 14 221 грн. 12 коп. Загалом -22 450,72 грн.
Отже, розмір коштів, фактично отриманих позивачем від СВК «Дружба» не є меншим ніж сума, яку він мав би отримати у разі виплати оренди щомісячно.
Доказів у відповідності ст. 81 ЦПК України в чому полягає порушення його прав та яка суттєва шкода його інтересів спричинена внаслідок дій відповідача СВК «Дружба» позивачем не надано.
Також, як вбачається з матеріалів справи такий спосіб виплати орендної плати - раз на рік впродовж 2016-2017 років ОСОБА_1 не оскаржувався, заяв з вимогами про щомісячну сплату орендних платежів матеріали справи не містять.
Як зазначив в суді апеляційної інстанції представник позивача, ОСОБА_1 усно звертався до підприємства щодо виплати йому орендної плати щомісячно, однак бухгалтерією відповідача повідомлено, що у підприємства встановлений порядок виплати орендної плати за договорами один раз на рік. Не заперечував, що письмових заяв та скарг ним не подавалось.
Також, з матеріалів справи вбачається, що 17 жовтня 2017 року сторони підписали додаткову угоду, якою визначено, що орендна плата в грошовій формі виплачується Орендарем один раз на рік після збору врожаю з 1 жовтня, але не пізніше 31 грудня.
Отже, шляхом здійснення конклюдентний дій ОСОБА_1 прийняв таке виконання умов договору оренди шляхом виплати орендної плати раз на рік та в подальшому погодив такі дії шляхом підписання додаткової угоди.
За таких обставин підстав для розірвання договору оренди не вбачається.
Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Валківського районного суду Харківської області від 18 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 23 березня 2020 року.
Головуючий -                                                                А.І. Овсяннікова
Судді:                                                                                І.П. Коваленко
                                                                                       І.С. Сащенко