Справа № 221/1035/12 
Провадження № 33/801/250/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шидловський О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю.Б.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Москвичовим Сергієм Ігоровичем на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про застосування строків давності звернення до виконання постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 (№221/1035/2012) в частині конфіскації транспортного засобу - сідельного тягача «DAF XF 95/430» б/в № ш. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_2 , та визнання постанови такою, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року у задоволенні заяви адвоката Москвичова Сергія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про застосування строків давності звернення постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 (№221/1035/2012) в частині конфіскації транспортного засобу - сідельного тягача «DAF XF 95/430» б/в № ш. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_2 та визнання постанови такою, що не підлягає виконанню - відмовлено.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, згідно постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 352 МК України та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді стягнення в дохід держави, в тому числі, - сідельного тягача «DAF XF 95/430» б/в № ш. НОМЕР_1 , 2004 року випуску.
Відповідно до постанови Апеляційного суду Вінницької області від 19.03.2012 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Староміського суду м. Вінниці від 17.02.2012 щодо ОСОБА_2 залишено без змін. Таким чином, постанова Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 щодо ОСОБА_2 набрала законної сили на підставі постанови Апеляційного суду Вінницької області від 19.03.2012.
Згідно супровідного листа Староміського районного суду м. Вінниці від 05.04.2012 копію постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 щодо ОСОБА_2 , в частині конфіскації автомобіля марки «DAF XF 95», 2004 року випуску, № ш. НОМЕР_1 , для виконання направлено начальнику ДВС Луцького району Волинської області.
Натомість будь-яких інших відомостей, які б свідчили про неможливість виконання даної постанови у вищевказаній її частині, матеріали саме судової справи №221/1035/12, не містять.
З вищенаведеного суд прийшов до висновку, що строки звернення постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 №221/1035/12, в частині конфіскації в дохід держави автомобіля марки «DAF XF 95», 2004 року випуску, № ш. НОМЕР_1 , судом, в розумінні положень ст. 303 КУпАП, не пропущено, а відтак постанова суду в цій частині підлягає до виконання, у зв`язку з чим, суд прийшов до переконання, що у задоволенні заяви адвоката Москвичова С.І. слід відмовити.
На вказану постанову суду заінтересована особа ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що апелянт вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального права. 
Вказує на те, що з огляду на приписи ст. ст. 299, 303 КУпАП, поняття «звернуто до виконання» може трактуватися двояко: з одного боку, як направлення постанови до органу уповноваженому виконати постанову; з іншого боку, як надання органу уповноваженому виконати постанову, тримісячного строку для її виконання.
До заяви про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню в якості доказу пропущення судом строку повторного пред`явлення постанови до виконання (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»), надано копію постанови ст. державного виконавця відділу ДВС Луцького РУЮ Камець Д.С. від 18.06.2015 про повернення стягувачу виконавчого документу - постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 у справі № 221/1035/2012 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Після повернення виконавчого документа (постанови) Староміський районний суд м. Вінниці та Вінницькій міський суд в особі правонаступника попереднього суду, з 2015 року повторно не пред`являли постанову в частині конфіскації транспортного засобу Апелянта до виконання.
В зв`язку з цим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою визнати такою, що не підлягає виконанню постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 (№221/1035/2012) в частині конфіскації транспортного засобу - сідельного тягача «DAF XF 95/430» б/в № ш. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_2 , який належить заявнику на праві власності.
Судом апеляційної інстанції повідомлено про перебуванні на розгляді суду справи за заявою ОСОБА_1 про застосування строків давності звернення до виконання постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 (№221/1035/2012) в частині конфіскації транспортного засобу - сідельного тягача «DAF XF 95/430» б/в № ш. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_2 , та визнання постанови такою, що не підлягає виконанню та надіслано копії матеріалів справи ОСОБА_2 , Головному управлінню державної фіскальної служби України у Волинській області, Луцькому районному ВДВС ГТУЮ у Волинській області, Вінницькій митниці ДФС.
З Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшов лист, згідно якого відділ вважає, що наведена скарга Москвічова С.І. не може бути задоволена, оскільки, постанова Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012, у справі №221/1035/2012 по сьогоднішній день підлягає негайному виконанню в повному обсязі і без винятків щодо якогось конкретного майна. Представник Луцького РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився. 
Не з`явилися в судове засідання ОСОБА_2 та представник Головного управління державної фіскальної служби України у Волинській області.
Представник Подільської митниці Держмитслужби Вихристюк В.Д. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , вказуючи на її безпідставність і необґрунтованість та на законність рішення суду першої інстанції. Суду пояснила, що на даний час у неї відсутня інформація про повернення постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 без виконання. Вказала на те, що у разі повернення виконавчого документа стягувачеві, митниця повторно направляє його до виконання відповідно до вимог закону протягом трьох місяців з дня отримання митницею такої постанови. Саме щодо вказаного майна доказів про повернення виконавчого документа стягувачеві на даний час у неї не має, отже і відповідні пояснення надати не може.
Вислухавши пояснення представника Подільської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ "Про міжнародні договори України" та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" усталена судова практика Європейського суду з прав людини (Далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Порядок та процедура виконання постанов про накладення усіх видів адміністративних стягнень регламентується розділом V (ст. 298-330) КУпАП, глава 25 якого містить основні (загальні) положення, а принцип обов`язковості виконання таких постанов для державних і громадських органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян закріплений у ст. 298 цього Кодексу.
Так, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, і звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову (ч. 1, 4 ст. 299 КУпАП), а згідно ч. 1-2 ст. 300 цього Кодексу така постанова виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. При цьому, навпаки, не підлягає виконанню постанова, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги, а у разі відстрочки виконання відповідно до ст. 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки (ч. 1 ст. 303).
Необхідно зауважити, що чинний КУпАП, до якого постійно вносяться зміни за своєю суттю є законом, який поєднує норми матеріального та процесуального права, охоплює всі сфери суспільно-економічного життя і в той же час містить в собі ряд колізійних норм або норм, які не виконуються через їх недосконалість, норм, які є необхідними для реалізації в повній мірі завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, порядку оскарження рішень суду, що пов`язані з виконанням постанов про накладення адміністративних стягнень.
У справі "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" (Steel and Others v. the United Kingdom), рішення від 23.09.98 (п. 54), Суд наголосив, що "Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом", зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права".
В інших рішеннях ЄСПЛ також неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності, зокрема у п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України" (Yeloyev v. Ukraine), заява N 17283/02); у п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі "Новік проти України" (Novik v. Ukraine), заява N 48068/06).
Стадія виконання постанови про накладення адміністративних стягнень є заключною і зазвичай проходить у два етапи: 1) звернення постанови до виконання і 2) безпосереднє виконання постанови про накладення адміністративних стягнень.
Відповідно до ст. 315 КУпАП реалізація конфіскованих предметів, які стали знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, провадиться в порядку, встановлюваному законами України. В даному випадку таким законом є Закон України «Про виконавче провадження».
Проте суд першої інстанції на зазначене увагу не звернув та в порушення вимог ст. 245 КУпАП не з`ясував всебічно і повно обставини даної справи, не повідомив учасників виконавчого провадження та осіб, які брали участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення про розгляд судом заяви про застосування строків давності звернення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та визнання постанови такою, що не підлягає виконанню.
Отже, суд першої інстанції не перевірив доводи заяви та не надав належну правову оцінку доказам заявника, формально обмежившись посиланням на те, що будь-яких інших відомостей, які б свідчили про неможливість виконання даної постанови у частині конфіскації вказаного автомобіля, матеріали саме судової справи № 221/1035/12 не містять.
При цьому слід зазначити, що згідно ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Керуючись ст. ст. 7, 294 КУпАП України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Москвичовим Сергієм Ігоровичем на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року задовольнити частково.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду         Ю. Б. Войтко