УХВАЛА
 
16 червня 2020 року
м. Київ
справа № 712/5584/16-к
провадження № 51-4361 ск 18
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 липня 2019 року та Черкаського апеляційного суду від 4 лютого 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Засуджений звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 19 травня 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаного рішення. Також у згаданій ухвалі було зазначено у чому саме полягали допущені недоліки скарги та роз`яснено, що в разі невиконання вимог вказаної норми права в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Однак приписів ст. 427 КПК знову не дотримано. 
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Наведені законодавчі положення залишено поза увагою. 
Як убачається зі змісту нової скарги, у ній ОСОБА_4 насамперед заперечує повноту судового розгляду, законність постановленого щодо нього обвинувального вироку та встановлені фактичні обставини справи, що в силу статей 433, 438 КПК не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури. Водночас засудженим знову не викладено аргументів, які би ставили під сумнів правильність висновків місцевого й апеляційного судів, допущення ними таких порушень норм процесуального права, що відповідно до ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексуоспорюваних ухвал з огляду на особливості застосування правил глави 34 КПК (провадження за нововиявленими або виключними обставинами). Крім того, скаржник не зазначає у точному розумінні ч. 2 ст. 459 КПК обставин, питання щодо яких вирішувалось у цьому конкретному провадженні та не вказує, яких саме доводів не було розглянуто судом апеляційної інстанції та не надано на них вичерпних відповідей. 
Отже, не наведено й обґрунтування заявленої вимоги про скасування оскаржених рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід повернути на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу особі, яка її подала.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 липня 2019 року та Черкаського апеляційного суду від 4 лютого 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                      ОСОБА_3