Справа № 306/76/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        21 квітня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        СОБОСЛОЯ Г.Г., МАЦУНИЧА М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу судді Свалявського районного суду Ганчак Л.Ф. від 26 лютого 2020 року, повний текст якої складено 26 лютого 2020 року, про повернення заяви у справі № 306/76/20 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановив:

АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило ухвалу судді Свалявського районного суду від 26.02.2020, якою визнано неподаною та повернуто банку заяву у справі за вищезазначеним позовом. Апелянт зазначає, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, оскільки недоліки заяви були виправлені банком у строк, встановлений ухвалою судді від 30.01.2020, якою заяву було залишено без руху, а саме, відповідні документи були відправлені до суду 21.02.2020 у межах десятиденного строку з дня отримання ухвали від 30.01.2020. Просить ухвалу від 26.02.2020 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляції, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Визнаючи ухвалою від 26.02.2020 заяву неподаною із поверненням позивачу, суддя суду першої інстанції виходив із того, що позивач не виправив недоліки заяви, що зазначалися в ухвалі від 30.01.2020 про залишення заяви без руху. Проте, з таким судовим рішенням погодитись не можна, оскільки його ухвалено з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою судді Свалявського районного суду від 30.01.2020 залишено без руху позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» у зазначеній справі (а.с. 59), ухвалою судді від 26.02.2020 заяву повернуто позивачу, оскільки той не усунув недоліки, що були зазначені в ухвалі від 30.01.2020 (а.с. 63). Заява позивача залишалася без руху внаслідок невідповідності її вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України щодо надання доказу сплати судового збору, позаяк на доданому документі була проставлена відмітка про незарахування судового збору до Державного бюджету, недоліки заяви належало усунути протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Копію ухвали судді від 30.01.2020 було надіслано позивачу при супровідному листі від 30.01.2020, адресатом документ був отриманий 11.02.2020, що підтверджується відміткою на квитанції про доставлення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 60, 62) та визнається банком.

Беручи до уваги правила обчислення процесуальних строків (ст.ст. 122-124 ЦПК України) та час роботи суду (з 08-00 до 17-00), позивачу належало виконати вимоги ухвали не пізніше 17-00 дня 21.02.2020, при цьому, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (ст. 124 ч. 6 ЦПК України). Тобто, до закінчення строку позивач не був позбавлений права надіслати докази виконання ухвали поштою, а зважаючи на підстави, з яких заяву було залишено без руху, виконання вимог ухвали було можливим саме шляхом надіслання документів засобами поштового зв`язку.

З квитанції служби експрес-доставки «Меркурій» і маркування на конверті, в якому до суду були надіслані документи на виконання вимоги про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 68, 69), убачається, що АТ КБ «ПриватБанк» здало документи службі експрес-доставки «Меркурій» 21.02.2020 о 08:22:53 к.ч., тож виконало вимоги ухвали судді від 30.01.2020 у визначений строк. Надходження від позивача оригіналів документів про сплату судового збору (а.с. 66, 67) на виконання вимог ухвали судді від 30.01.2020 зареєстровано в Свалявському районному суді 26.02.2020 о 16-52 к.ч. (а.с. 65).

Суддя суду першої інстанції залишив поза увагою необхідність врахування в розумних межах часу доставлення поштової кореспонденції як із суду до позивача, так і від позивача до суду, права позивача виконати вимоги суду в останній день відповідного строку, можливості певних затримок у доставленні кореспонденції і враховуючи, що позивач повинен був подати докази виконання ухвали від 30.01.2020 поштою, що вочевидь потребує певного часу на доставлення кореспонденції, суддя 26.02.2020 постановив ухвалу передчасно. Надіслані позивачем у порядку виправлення недоліків заяви документи надійшли до суду в кінці робочого дня 26.02.2020, суддя, оскільки постановив ухвалу про визнання заяви неподаною о 9-17 к.ч. цього дня, прийняв це процесуальне рішення без оцінки відповідних документів.

Постановлення суддею ухвали без урахування вказаних обставин необґрунтоване та порушує процесуальні права позивача, який у встановлений судом строк надіслав документи на виконання ухвали про виправлення недоліків заяви.

Відтак, оскільки розгляд справи, провадження в якій не відкрито, не може мати місця, а вирішення процесуальних питань, що випливають із факту пред`явлення позову, належать до компетенції суду першої інстанції (ст. 23 ч. 1, ст.ст. 184-187 ЦПК України), апеляцію на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України слід задовольнити частково, ухвалу судді суду першої інстанції від 26.02.2020 про визнання заяви неподаною та повернення її позивачу скасувати, справу в частині питання про відкриття провадження передати для продовження розгляду до того ж суду.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково, ухвалу судді Свалявського районного суду від 26 лютого 2020 року скасувати, справу в частині питання про відкриття провадження передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, який є днем складення повного судового рішення, і оскарженню не підлягає.

Судді