ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/798/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,        
розглянувши в порядку письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
        на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року (суддя Петренко О.С.) у справі №340/798/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про скасування постанов, - 
                                                          
                                                       в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила: 
1) визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 06.12.2019 року про відкриття виконавчого провадження №60822481 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами", кошти в сумі 7540,03 грн. ;
2) визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 07.02.2020 року про арешт коштів боржника Корсун Н.О. в рамках виконавчого провадження №60822481, розпочатого за виконавчим написом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" кошти в сумі 7540,03 грн.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, шляхом: надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску.
На виконання ухвали суду від позивачки до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яку позивачка обґрунтовувала тим, що невчасне звернення до суду зумовлено тим, що вона зобов`язана була забезпечити подання доказу (оскаржувану постанову), попередньо отримавши його від відповідача. Позивачка вказала, що вона неодноразово зверталась до відповідача з відповідними заявами щодо надання постанови, однак її звернення залишились без відповіді.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року позовну заяву, у зв`язку з не усунення недоліків, повернуто позивачу.
Судове рішення мотивовано тим, що зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, не можливо визнати поважними. Такі висновки суд обґрунтував тим, що про порушене право позивачка дізналася 15.02.2020р. (зазначено в позовній заяві), а з позовом звернулася лише 10.03.2020р. 
Відносно аргументів позивачки щодо неможливості отримання від відповідача оскаржуваної постанови, суд зазначив те, що позивачка не була позбавлена об`єктивної можливості скористатися Автоматизованою системою виконавчого провадження, яка є загальнодоступною та з`ясувати хід виконавчого провадження (усі прийняття виконавцем рішення), в якому позивачка є боржником.
Не погоджуючись із ухвалою суду про повернення позову, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду. Фактично позиція позивачки полягає у тому, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо не встановлення обставин, які б свідчили про поважність пропуску строку звернення до суду із позовом. Позивачка зазначає, що такі причини полягають саме у діях та бездіяльності приватного виконавця, який прийняв оскаржувані постанови та не повідомив про це сторону виконавчого провадження. Як вказує позивачка, зважаючи на обов`язок сторони надати до суду разом із позовом оскаржуване рішення виконавця, вона неодноразово зверталася до останнього з метою отримання рішення і таке рішення було отримано лише 12.03.2020р., після звернення із позовом до суду. З цих підстав позивачка вказувала на те, що нею вживалися заходи щодо отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, що і стало причиною пропуску строку звернення із позовом до суду.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Згідно із п.1 ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою пропущено строк звернення до суду із позовом, який визначено п.1 ч.2 ст.287 КАС України. При цьому, суд дійшов висновку про те, що наведені позивачкою причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними, оскільки остання не була позбавлена об`єктивної можливості скористатися Автоматизованою системою виконавчого провадження, яка є загальнодоступною та з`ясувати хід виконавчого провадження, в якому позивачка є боржником.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не може погодитися з огляду на таке.
Так встановлені обставини справи свідчать про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. 06.12.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60822481 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами", кошти в сумі 7540,03 грн.
Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, а постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
Отже обов`язком виконавця є доведення до відома учасників виконавчого провадження інформації про усі постанови, які приймаються у межах виконавчого провадження.
При цьому можливість сторони виконавчого провадження з`ясувати інформацію про хід виконавчого провадження за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження, не звільняє виконавця від вказаного обов`язку.
Виконання виконавцем своїх обов`язків, в частині доведення до відома сторін інформації про прийнятті рішення у межах виконавчого провадження, кореспондується з правом сторони отримати таке рішення та за наявності підстав оскаржити рішення у судовому порядку.
У свою чергу наявність підстав для оскарження рішення державного виконавця можливо встановити лише за умови ознайомлення з таким рішенням та встановлення мотивів для його прийняття.
У спірному випадку встановлені обставини справи не дають підстав стверджувати про дотримання виконавцем вищевказаного обов`язку, а постанову про відкриття виконавчого провадження, у межах якого також було застосовано арешт коштів боржника, позивачка отримала від виконавця після неодноразових звернень, чому останньою надавалися суду першої інстанції докази.
З огляду на викладене та враховуючи право особи на звернення до суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що за встановлених обставин не можливо стверджувати про відсутність підстав для поновлення позивачці строку звернення до суду із цим позовом.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагаю статті 242 КАС України, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду для продовження розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -     

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року у справі №340/798/20 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

           Повний текст судового рішення складено 28.05.2020р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк