Справа № 138/2557/19
Провадження № 22-ц/801/1153/2020
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Київська Т. Б.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року	Справа № 138/2557/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року про виправлення описки, постановлену суддею Київською Т.Б., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
встановив:
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2019 визнано мирову угоду, укладену 11.12.2019 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 в межах провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Провадження у справі закрито.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2020 задоволено клопотання відповідача та виправлено описку, допущену в ухвалі Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області, постановленій 11.12.2019 у вказаній цивільній справі, а саме в третьому та п`ятому абзацах резолютивної частини ухвали суду нумерацію нерухомого майна, що було предметом спору з «квартири № 7 в будинку № 8» виправлено на «квартири № 8 в будинку № 7» .
Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року та винести постанову, якою відмовити у задоволені клопотання відповідача. Також просить вирішити питання розподілу судових витрат.
Скарга мотивована тим, що судом не наведено мотивів, з яких він виходив при постановленні оскаржуваної ухвали; з прохальної частини позовної заяви слідує, що предметом спору була житлова квартира АДРЕСА_1 ; судом в ухвалі не допущено жодних описок, оскільки мирова угода визнана на тих умовах, за якими була домовленість сторін; змінюючи нумерацію квартири, суд фактично змінив умови укладеної сторонами мирової угоди, що суперечить закону; судом було закрито провадження у справі, а будь-який розгляд заяв щодо ревізії затвердженої мирової угоди законодавством не передбачений; судом не з`ясовано його позицію з приводу поданого відповідачем клопотання; судом внесені зміни до змісту ухвали про затвердження мирової угоди.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Дана справа на підставі ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із позовом про поділ майна подружжя (а.с.2-6).
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2019 визнано мирову угоду, укладену 11.12.2019 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 в межах провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, і однією із умов якої було те, що ОСОБА_1 визнає за ОСОБА_2 право власності на 100% житлової квартири  АДРЕСА_1 (п.1. мирової угоди), і ОСОБА_1 зобов`язується не пізніше 25 грудня 2019 року залишити житлову квартиру АДРЕСА_1 та знятись з реєстраційного обліку не пізніше 15 січня 2020 року (п.3 мирової угоди)
14.04.2020 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про виправлення описки, в якій просила внести виправлення в мотивувальну та резолютивну частини ухвали суду від 11.12.2019 по справі №138/2557/19, зазначивши адресу спірної квартири «квартира  АДРЕСА_2 » замість «квартири АДРЕСА_1 (а.с.191). 
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2020 задоволено клопотання відповідача та виправлено описку, а саме в третьому та п`ятому абзацах резолютивної частини ухвали суду нумерацію нерухомого майна, що було предметом спору з «квартири №7 в будинку № 8» виправлено на «квартири № 8 в будинку № 7» (а.с.195).
Постановлячи ухвалу про виправлення описки, суд першої інстанції виходив з того, що в ухвалі про визнання мирової угоди допущена описка при зазначенні номеру спірної квартири та будинку, яка унеможливлює виконання судового рішення (ухвали).
Згідно з ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. 
Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адреси, зазначення дат та строків.
В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції констатує, що в ухвалі, якою була визнана мирова угода допущена описка, і колегія суддів погоджується з таким твердженням. 
Такий висновок апеляційний суд зробив, проаналізувавши матеріали справи, які в першу чергу характеризують дії позивача, що призвели до такої описки.
Так, беззаперечним з боку позивача є той факт, що предметом спору про поділ майна подружжя (крім іншого спільно нажитого майна) була квартира, придбана на підставі договору купівлі-продажу. 
Саме цю квартиру в позові позивач зазначив як спірну.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.04.2006, наданим позивачем до позовної заяви, ОСОБА_1 придбав у власність квартиру   АДРЕСА_2 (а.с.12).
Інших квартир, які б були предметом спору з приводу поділу майна подружжя сторони не зазначали.
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13) ОСОБА_1 на праві приватної власності належить ціла квартира № 8 в буд. № 7 .
Позивач зазначив у позові місце своєї реєстрації - квартиру  № 8 в буд.№7 , і даний факт підтверджується копією сторінок його паспорта (а.с.8).
Цю ж адресу він зазначає в документах досудового врегулювання даного спору (нотаріально завірена заява на адресу відповідачки (а.с.14), досудова вимога на адресу відповідачки (а.с.21), письмова пропозиція мирового врегулювання спору (на адресу батька відповідачки (а.с.25) тощо).
Адресу спірної квартири (під номером 8) позивач прописує у боргових розписках, доданих ним до справи (а.с.17-19), та нотаріально завіреній довіреності на представництво його інтересів (а.с.40).
До матеріалів справи позивач додав Звіт про незалежну оцінку квартири  АДРЕСА_2 (а.с.29-30).
При розгляді справи позивач клопотав витребувати у КП «Могилів-Подільське міжрайонне БТІ» оригінал інвентарної справи саме на кв.  № 8 в буд. № 7, зареєстрованої за ним. Як зазначалось в даному клопотанні, матеріали інвентарної справи необхідні для проведення судової будівельно-технічної експертизи спірної квартири (кв. № 8 ).
Отже, явним є те, що спір вирішувався з приводу квартири   № 8 у буд.№7 .
Однак, позивач в позовній заяві чи навмисно, чи помилково, з незрозумілих причин, крім іншого, просив визнати за ним право спільної часткової власності квартири  №7 в буд. № 8 , тобто, зробив заміну номеру квартири на номер будинку і навпаки.
З невідомих причин ОСОБА_1 , складаючи заяву про затвердження (визнання) мирової угоди і текст мирової угоди, які були подані відповідачу для підписання, вносить в їх текст явно неправильну нумерацію спірної квартири - квартири № 7 .
Вказуючи у багатьох вищезгаданих документах місце своєї реєстрації - квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до п. 3 мирової угоди, ОСОБА_1 зобов`язується залишити житлову квартиру  № 7 в буд. № 8 .
Дослідивши всі матеріали цивільної справи, в яких вказується нумерація спірної квартири, колегія суддів прийшла до висновку, що на стадії звернення з позовом до суду та на початку розгляду справи по суті відбувалась плутанина в цифрах, а в подальшому, на етапі складання мирової угоди, відбувалась маніпуляція числами (свідомо чи помилково). 
Фактично, на думку колегії суддів, з боку позивача відбулась маніпуляція числами, при якій відповідача, який сприймав умови мирової угоди, як вирішення спору з приводу поділу майна (в т.ч. спірної квартири), було введено в оману.
Ця ж маніпуляція призвела до описки, зробленої судом першої інстанції, і колегія суддів вважає, що неправильне зазначення в ухвалі суду номерів квартири та будинку це описка, оскільки суддя першої інстанції визнав мирову угоду саме з приводу поділу спільного майна подружжя, в тому числі квартири  № 8 , яка є єдиною спірною (зі слів позивача) квартирою. Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для виправлення описки шляхом зазначення вірного номеру квартири, з приводу якої виник спір та укладалась мирова угода.
В апеляції позивач стверджує, що суд першої інстанції, виправивши описку, фактично змінив умови укладеної сторонами мирової угоди, що суперечить закону.
Кажучи про таке, позивач стверджує, що сторони уклали мирову угоду з приводу квартири № 7 в буд. № 8 (а не навпаки), і такі твердження апелянта апеляційний суд приймає як намагання ввести суд в оману. Стверджуючи про це, апелянт навіть не намагається пояснити та довести, чому сторони спору уклали мирову угоду з приводу квартири № 7 в буд. № 8 , яка їм не належить, і чому ОСОБА_1 зобов`язався по умовам мирової угоди залишити квартиру №7 , в якій він не зареєстрований і не проживає.
Посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду (постанови від 14.01.2019 у справі №369/8367/16-ц та від 22.02.2017 у справі №6-788цс16) з приводу того, що суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився, є недоречними, так як обставини справ, за якими Верховний Суд дійшов до таких висновків відрізняються від обставин даної справи. І навпаки, Верховний Суд в постанові від 14 січня 2019 року у справі №369/8367/16-ц вказав, що описка - це помилка, зумовлена неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.
В даному випадку теж можна говорити про описку суду, як про помилку, спричинену маніпуляцією послідовними числами одного ряду, що потягнуло за собою спотворення істини та зменшило увагу відповідача та суду, але при такій помилці спір про поділ майна подружжя був вирішений. Таку помилку необхідно виправити, так як вона має істотний характер, адже затверджена мирова угода фактично стосується квартири, яка належить не сторонам, а іншим особам, чим порушується права третіх осіб, і ця описка призводить до неможливості виконання судового рішення, яким вирішено спір.
Не виправивши в даному випадку описку, буде порушений принцип правової визначеності, як елемент верховенства права, який в даному випадку полягає в тому, що сторони спору отримали бажане при його вирішенні, а саме уклали мирову угоду з приводу предмету спору, яка затверджена судом відповідним судовим рішенням, яке набрало законної сили та повинно бути виконане в інтересах сторін. 
А помилки судового рішення у виді описки не повинні порушувати права сторін, які домовились про мирне врегулювання спору. Скасування цього судового рішення з формальних підстав надасть можливість позивачу чи відповідачу змінити свою позицію з приводу спору, що і намагається зробити позивач, оскарживши в касаційному порядку (без апеляційного оскарження) ухвалу суду про затвердження мирової угоди та подавши до апеляційного суду заяву про відмову від позову, про визнання нечинною ухвали і закриття провадження у справі (а.с.158).
Помилковими є доводи апеляційної скарги про неможливість розгляду заяви про виправлення описки після закриття провадження у справі, адже виправленню підлягають описки в будь-яких судових рішеннях - рішеннях та ухвалах (ст. 269 ЦПК України).
Так само твердження апелянта про те, що суд, розглянувши клопотання відповідача про виправлення описки без виклику сторін, позбавив позивача можливості висловити свою позицію з приводу цього клопотання, є безпідставним, так як питання про внесення виправлень може вирішуватись судом першої інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 2 ст. 269 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко