ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1568/18  Номер провадження 33/814/7/20	Головуючий у 1-й інстанції ТимчукР.І.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судового засідання Коротун І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника – адвоката Лазоренка Ю.М., прокурора Наконечного П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 14.09.2018,-
                                               В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , головного державного інспектора відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Полтавської митниці ДФС,-
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі - закрито.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він будучи головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Полтавської митниці ДФС, відповідно до підпункту «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону, неповідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані в десятиденний строк до 17.03.2017, без поважних причин, щодо отримання доходу 7.03.2017 від продажу автомобіля «KIA Cee’d»- 2008 року випуску у розмірі 208 608 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 14.09.2018 та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував того, що: матеріали адміністративної справи не містять доказів умисного вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП; з 2.06.2014 по 3.12.2017 ОСОБА_1 перебував у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку; 7.03.2017 ОСОБА_1 не був присутнім у м. Києві при укладенні із ОСОБА_2 договору купівлі – продажу автомобіля KIA Cee’d та останнього ОСОБА_1 не знає і грошову суму в розмірі 208 608 грн. не отримував; при подачі щорічної декларації за 2017 рік ОСОБА_1 вказав отриманий дохід від продажу автомобіля KIA Cee’d 130 тис. грн., оскільки про цю суму останньому повідомила одна із осіб, на яку оформлено довіреність, а тому умислу на приховування доходу ОСОБА_1 не мав, оскільки фактично про продаж автомобіля дізнався через рік; протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП, зокрема у розділі 18 у одному із абзаців вказано ім`я правопорушника « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_3 ».
Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника – адвоката Лазоренка Ю.М., які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, прокурорів Колоса В.О., Наконечного П.В., які, посилаючись на законність оскаржуваної постанови суду першої інстанції просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах апеляційної скарги ОСОБА_1 , як того вимагає ч. 7 ст. 294 КУпАП.
Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.
Тобто у ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за чотири окремих різновиди порушень зазначених вище вимог фінансового контролю: 1) неповідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку –нерезидента; 2) несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку –нерезидента; 3) неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані; 4) несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, його вина за обставин встановлених судом підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.
Так за даними протоколу про адміністративне правопорушення №174 від 23.07.2018 ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Полтавської митниці ДФС, відповідно до підпункту «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону, не повідомив у десятиденний строк НАЗК про суттєві зміни в майновому стані щодо отримання 7.03.2017 доходу у розмірі 208 608 грн. від продажу належного йому автомобіля «KIA Cee’d» - 2008 року випуску шляхом подання декларації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.1-4).
       Вказаний протокол про адміністративне правопорушення №174 від 23.07.2018 складений уповноваженою на це особою старшим уповноваженим УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України в Полтавській області Чугуй В.В. та підписаний останнім і ОСОБА_1 (а.с.1-4).
       У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 заначив, що «зі змістом протоколу не погоджується у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення». 
Зауважень щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення №174 від 23.07.2018 ОСОБА_1 не подавав, що спростовує доводи апелянта та його представника про не ознайомлення ОСОБА_1 у повному обсязі з протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.4).
Дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення №174 від 23.07.2018 взаємоузгоджуються із письмовими доказами, які підтверджують те, що ОСОБА_1 з 2.08.2007 є державним службовцем відповідно до присяги (а.с.15), а згідно витягу з наказу №267-о від 27.12.2013 ОСОБА_1 присвоєно звання – інспектора податкової та митної справи 2 рангу (а.с.16).
Відповідно до витягу з наказу №197-о від 9.11.2017 ОСОБА_1 , головного державного інспектора відділу протидії митним правопорушенням, з 10.11.2017 переведено на посаду головного державного інспектора відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії (а.с.19).
Даними наказу №2010-о від 29.11.2017 встановлено, що ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків на посаді головного державного інспектора відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії з 4.12.2017 до закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а 7.12.2017 ОСОБА_1 ознайомився з посадовою інструкцією головного державного інспектора відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Полтавської митниці ДФС (а.с.20, 30-38).
Згідно довіреності складеної 15.02.2017 - ОСОБА_1 за попередньою усною домовленістю сторін, уповноважив: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 або (кожен діє окремо), представляти інтереси ОСОБА_1 в органах нотаріату, страхування, СТО, користуватися та розпоряджатися / управляти, продати, визнаючи істотні умови правочинів за власним розсудом зняти з обліку у будь-яких Сервісних центрах МВС, належним ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 НОМЕР_2 НОМЕР_3 , виданого та зареєстрованого Центром 5341 від 13.08.2016 легковим автомобілем: універсал В, марки KIA Cee’d, 2008 року випуску, він-код Y6LFF5228L005343, шасі(кузов) № U5YFF52261048327, д.н.з. НОМЕР_4 .
Тобто, ОСОБА_1 , зокрема цією довіреністю надав право на: експлуатацію та відчуження транспортного засобу та зняття його з обліку, одержувати належні ОСОБА_1 за результатами вказаних у цій довіреності угод грошові суми, сплачувати податки, мито та інші обов`язкові платежі, подати заяву про перший продаж протягом звітного податкового року, крім того представляти інтереси ОСОБА_1 у відповідній страховій компанії по питанню одержання належного останньому страхового відшкодування та інше. Ця довіреність видана з правом керуванням, повного або часткового передоручення повноважень іншим особам, з правом виїзду за кордон в установленому законом порядку (а.с.53-54). 
Відповідно до заяви №112917607 від 15.02.2017 начальнику ТСЦ 5341 від ОСОБА_1 встановлено, що сам апелянт просив провести операцію «Зняття з обліку для реалізації» і надати платні послуги згідно Постанови КМУ від 4.06.2007 №795 та Наказу МВС України від 10.02.2012 №103 щодо належного йому автомобіля «KIA Cee’d» - 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , синього кольору, номер кузова НОМЕР_5 , він-код Y6LFF5228L005343. Зміст заяви перевірив ОСОБА_1 та посадова особа ОСОБА_12 про, що маються підписи останніх. Також д.н.з. НОМЕР_4 були здані ОСОБА_1 та видані останньому транзитні номера НОМЕР_6 , про що мається підпис останнього (а.с.64).
Крім того, за даними квитанції № П476/5065954/1/1 від 15.02.2015 (9:47:23) ОСОБА_1 здійснив платіж на суму 211.45 грн. Призначення платежу «зняття з обліку авто, автобус, транспортний засіб усіх кат. іноз. вир. або з вид. обл. карт. та ном. зн. Для ОСОБА_1 ». Отримувач платежу – Регіональний сервісний центр МВС у Полтавській області (а.с.64).
За даними договору купівлі – продажу №8041/2017/359849 від 7.03.2017 транспортного засобу м. Київ в Територіальному сервісному центрі МВС №8041 РСЦ МВС в м. Київ встановлено, що власник ОСОБА_1 в особі «продавець» ОСОБА_10 на підставі доручення продавця, «покупець» в особі ОСОБА_2 уклали цей Договір про таке, що на умовах цього Договору «продавець» зобов`язується передати у власність «покупцеві» транспортний засіб, а саме: марка «KIA», модель «Cee’d», 2008 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_5 , «Свідоцтво про реєстрацію ТЗ» серії НОМЕР_7 , зареєстрований підрозділом МВС НОМЕР_8 від 13.08.2016. За домовленістю Сторін ціна ТЗ складає 208 608 грн. (двісті вісім шістсот вісім тисяч 00 копійок).
Відповідно до пункту 10 Договору вказано, що «продавець» є ОСОБА_1 , а «покупець» є ОСОБА_2 . Даний договір оформлений Сторонами у сервісному центрі №8041 РСЦ МВС в м. Київ в присутності адміністратора ОСОБА_13 , який перевірив відповідність інформації внесеного до цього Договору документам, які надані Сторонам Договору (а.с.103).
Тобто належний ОСОБА_1 автомобіль «KIA Cee’d»- 2008 року випуску був проданий 7.03.2017 ОСОБА_10 , який діяв на підставі доручення від імені ОСОБА_1 , що підтверджується заявою ОСОБА_10 від 7.03.2017 (а.с.48).
Транспортний засіб «KIA Cee’d» - 2008 року випуску був перереєстрований 7.03.2017 на підставі заяви ОСОБА_2 №114059545 від 7.03.2017 на останнього (а.с.44).
Згідно звіту №01/02/40 про оцінку ринкової вартості транспортного засобу виданого ТОВ «АВТОПРЕСТИЖ ЦЕНТР» ринкова (дійсна) вартість автомобіля «KIA Cee’d», д.н.з. НОМЕР_4 складає – 208 608 грн. (а.с.57-58).
За даними інформації Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві відповідно до договору купівлі – продажу №8041/2017/359849 від 7.03.2017 продавцем автомобіля «KIA Cee’d» - 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_9 є ОСОБА_1 (представник за довіреністю Гнітько В ОСОБА_14 . Отримувачем доходу по даному договору купівлі – продажу є ОСОБА_1 , а також згідно з матеріалів реєстраційної справи інформація про утримувача доходу за вказаним договором купівлі-продажу до податкового органу не направлялась.
Згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, продавцями автомобіля «KIA Cee’d» - 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 (отримувачами доходу) був 7.03.2017 ОСОБА_1 (а.с.152-153).
З аналізу наведених вище доказів вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про намір ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 продати належний йому автомобіль «KIA Cee’d» - 2008 року випуску і отримувачем коштів від продажу вказаного автомобіля був ОСОБА_1 .
Відповідно до щорічної декларації за 2017 рік, поданої 28.03.2018 ОСОБА_1 встановлено, що в пункті 6 Декларації «цінне рухоме майно – транспортні засоби» у суб`єкта декларування чи членів його сім`ї відсутні об`єкти для декларування в цьому розділі, але в пункті 11 Декларації «доходи, у тому числі подарунки» суб`єкт декларування ОСОБА_1 зазначив отриманий дохід у продовж звітного періоду від відчуження рухомого майна у розмірі – 130 000 грн. (джерело доходу ОСОБА_15 ) (а.с.69-73).
Сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував того, що мав у власності автомобіль «KIA Cee’d» - 2008 року випуску, 15.02.2017 дав довіреність у тому числі і на продаж цього транспортного засобу і був зобов`язаний своєчасно у 10-ти денний строк повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані. Не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані у 10-ти денний строк так, як не проконтролював 7.03.2017 продаж належного йому автомобіля «KIA Cee’d» - 2008 року випуску. 
Відповідно  ст. 256 КУпАП  протокол про адміністративне правопорушення є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення №174 від 23.07.2018 містить у собі всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП.
Допущена описка в одному із абзаців протоколу про адміністративне правопорушення №174 від 23.07.2018 щодо ім`я особи, яка притягається до адміністративного правопорушення сама по собі не є підставою для визнання даного протоколу, як неналежного і недопустимого доказу, оскільки учасники судового процесу не заперечували того, що протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 , як головного державного інспектора відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Полтавської митниці ДФС.
Твердження ОСОБА_1 про те, що на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 перебував у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку з 2.06.2014 по 3.12.2017, апеляційний суд враховує, оскільки це підтверджується даними наказів: №131-0 від 30.05.2014,№27-в від 16.03.2017 про надання головному державному інспектору відділу митного оформлення №2 митного поста «Лтава» ОСОБА_1 відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку – ОСОБА_16 з 2.06.2014 по 18.03.2017 (а.с.17); 20.03.2017 по 23.03.2018, проте це не перешкоджало останньому повідомити НАЗК про суттєві зміни у його майновому стані(а.с.18).
Обов`язок ОСОБА_1 в 10-ти денний строк повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані виникає незалежно від відображення цієї інформації у щорічній декларації ОСОБА_1 факт подання якої не свідчить про відсутність ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.
Наведені вище докази є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП за обставин встановлених судом першої та апеляційної інстанцій. 
Доводи апеляційної скарги про невинуватість, є необґрунтованими, підстав для скасування постанови суду першої інстанції і закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Отже, виходячи з наведеного вище, апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенн ю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 14.09.2018 щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду     Корсун О.М.