КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
03 червня 2020 року
 
справа  № 369/16147/19 
                                        
провадження № 22-ц/824/5186/2020    
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,
при секретарі: Русинчук І.І.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті - Піца»  
 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Піца» - Войтовича Миколи Миколайовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2019 року постановлену під головуванням судді  Ковальчук Л.М. у справі за позовом ОСОБА_1   до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті - Піца»  про зобов`язання вчинити дій, стягнення неустойки,
 
В С Т А Н О В И В :
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.
В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те,  що спір виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться  в Шевченківському районі м. Києва,  а тому позов має розглядатись Шевченківським районним судом м. Києва.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України,  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що позов подано з дотриманням правил предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції.
Проте погодитись із таким висновком суду не можна.
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просила зобов`язати ТОВ «Сіті-Піца»  звільнити приміщення, що знаходиться за адресою  АДРЕСА_1 ,  
 передавши його за актом приймання-передачі, забезпечити його звільнення суборендарями та стягнути заборгованість щодо сплати неустойки.
Відповідно до ст. 27 ЦК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Статтею 30 ЦПК України визначено категорії справ, за якими застосовується виключна підсудність.
Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, розширеному тлумаченню не підлягає. Правила виключної підсудності діють також у випадку пред`явлення кількох позовних вимог, пов`язаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.
Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються відповідно до частини першої статті 114 ЦПК (в редакції Закону 2004 року) за місцезнаходженням майна або основної його частини. Кваліфікація об`єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК. При цьому, за місцезнаходженням нерухомого майна повинні пред`являтися також позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому (щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна, договорів про участь у фонді фінансування будівництва, виконання договорів тощо).
Отже, за наявності в позові вимог, що виникли з приводу нерухомого майна, визначальним для визначення підсудності є положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України.
Оскільки, спір виник щодо нерухомого майно, яке знаходиться за адресоюАДРЕСА_1 , що відноситься до Шевченківського району м. Києва, відтак спір має розглядатись Шевченківським районним судом м. Києва.
            Пунктом 7 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу про відкриття провадження і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
            З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 23 грудня 2019 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню для розгляду до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Керуючись ст.ст.  367, 374, 380, 381, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Піца» - Войтовича Миколи Миколайовича задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2019 року скасувати.
Справу направити для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови виготовлено 05 червня 2020 року.
 
            Суддя-доповідач                                                                    
  
            Судді